Справа № 147/484/18
Провадження № 22-ц/801/840/2019
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року | Справа № 147/484/18 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2019 року про повернення ОСОБА_3 заяви про скасування судового наказу від 21 травня 2018 року виданого за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, 

в с т а н о в и в:

Судовим наказом Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Не погоджуючись з таким судовим наказом, ОСОБА_3 03 грудня 2018 року звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з заявою про його скасування.
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті поданої ним заяви про скасування судового наказу та повернуто її заявнику.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що судовий наказ про стягнення аліментів не підлягає скасуванню.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати судовий наказ Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 травня 2018 року.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Тростянецьким районним судом Вінницької області при прийнятті судового наказу не було враховано, що з нього вже стягуються аліменти на утримання першої дитини ОСОБА_6
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
З аналізу викладених норм права вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством не передбачено можливість скасування судового наказу виданого відповідно до пункту 5 ст. 161 ЦПК України, а саме щодо вимоги про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
З урахуванням ч.8 ст.170 ЦПК України, обставини, про які зазначає заявник, а саме щодо неврахуванням судом під час прийняття судового наказу що з нього вже стягуються аліменти на утримання першої дитини ОСОБА_6 можуть бути підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали суду було дотримано норми процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
       Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
       Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 березня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                                                 Т.О. Денишенко
                                                                               С.Г. Копаничук