УХВАЛА

01 квітня 2019 року 
Київ
справа №800/133/15
адміністративне провадження №П/9901/349/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача: Гриціва М.І., 
суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Мороз Л.Л.,-
під час розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до Президента України про визнання незаконним та скасування рішення,
встановив:
ОСОБА_2 23 квітня 2015 року звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України, у якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Президента України від 24 березня 2015 року № 277/2015-рп «Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Дубенської районної державної адміністрації» в частині звільнення з підстав, передбачених Законом України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII «Про очищення влади» (пункт 7^2 Кодексу законів про працю України). Зобов'язати Президента України змінити формулювання причини звільнення (припинення повноважень) та вважати звільненим згідно із частиною 4 статті 9 Закону України від 09 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації». 
Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 24 квітня 2015 року відкрив провадження в цій справі. 
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України ухвалою від 16 червня 2015 року провадження в адміністративній справі зупинила до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України за результатом розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України та 47 народних депутатів щодо конституційності положень Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII «Про очищення влади» (далі - Закон № 1682-VII). 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №  2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ).
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Згідно з підпунктом 5 пункту 1 Перехідних положень КАС позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу <…>.
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема й Президента України, встановлено у статті 266 КАС. Частиною другою цієї статті передбачено, що адміністративні справи, зазначені у пунктах 1- 3 частини першої цієї статті (серед них - справи щодо законності актів, дій чи бездіяльності Президента України), розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлено у статті 262 цього Кодексу (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Попередня редакція Кодексу такої форми адміністративного судочинства не передбачала. 
Процедура спрощеного провадження вимагає як від його учасників, так і суду виконання ряду особливих дій, пов'язаних із поданням позовної заяви, які вирішуються на стадії відкриття провадження. Ці дії не були здійсненні на момент відкриття провадження, але мають бути реалізовані на виконання положень КАС про розгляд справи за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції цього Кодексу.
У зв'язку із цим у справі № 800/133/15 визначено новий склад суду і виник обов'язок надалі адміністративне судочинство провадити спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України  суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, (…) - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Тобто дана правова норма передбачає, що підставою для зупинення провадження в справі за такою обставиною є об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
У цій справі провадження зупинено протягом тривалого проміжку часу. Причинами є очікування висновків рішення суду конституційної юрисдикції за наслідками розгляду згаданого вище конституційного подання.
З цього приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 травня 2018 року [справа № 800/186/17 (П/9901/338/18)] зазначила, що існування залежності та/чи взаємозв'язку між причинами, через які було зупинено провадження у справі, не пов'язані з обставинами, що стали підставами для її прийняття, а тому не можуть бути перешкодою для їх судового дослідження та надання правової оцінки.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що через застосування приписів  Закону № 1682-VI можливо встановити й оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, хоча б тому, що має бути надана оцінка законності звільнення певних осіб з їхніх посад, зокрема оцінка дотримання процедури такого звільнення.  
Відповідно до частини першої статті 237 КАС провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.
За правилами частини третьої цієї ж статті провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.
Для всебічного встановлення обставин справи, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, розгляд справи слід провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно із частиною четвертою статті 262 КАС перше судове засідання проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. 
З огляду на наведені положення закону та через об'єктивну неможливість призначити розгляд справи у передбачені процесуальним законом строки, розгляд справи слід призначити протягом розумного строку.
Керуючись статтями 2, 237, 241, 248, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
ухвалив:
Поновити провадження в адміністративній справі №  800/133/15 за позовом ОСОБА_2 до Президента України про визнання незаконним та скасування рішення.
Розгляд справи № 800/133/15 проводити за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п'яти суддів. 
Повідомити, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 КАС, зокрема, вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Інформувати, що відомості у справі, яка розглядається, учасники справи можуть отримати за адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: supreme.court.gov.ua.
Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 13 травня 2019 року на 10-ту годину в приміщенні Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді за адресою: вул. Московська, 8, корп. 5, м. Київ.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                       М.І.  Гриців
                                                                                     Я.О. Берназюк
                                                                                А.Ю. Бучик
                                                                                М.М. Гімон
                                                                                Л.Л. Мороз