ПОСТАНОВА
Іменем України

23 лютого 2019 року 
Київ
справа №855/45/19
адміністративне провадження №А/9901/37/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,

секретар судового засідання -                     Шевчук К.В.,
за участю
позивача -                                                   ОСОБА_3,
представника позивача -                               ОСОБА_4,
представників відповідача -                               Войтік Л.О., Ющенка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі 
за позовом кандидата на пост Президента України ОСОБА_3
до Центральної виборчої комісії
про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           18 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3, скаржник) до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому він просив:
1.1.          визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо нерозгляду поданої ним заяви від 08.02.2019 року про перешкоджання його діяльності як суб'єкта виборчого процесу з боку службових осіб Генеральної прокуратури України; 
1.2.          зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 від 08.02.2019 року про перешкоджання його діяльності як суб'єкта виборчого процесу з боку службових осіб Генеральної прокуратури (справа №855/45/19).
2.          Також 18 лютого 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3, скаржник) до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому він просив:
2.1.          визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо нерозгляду поданої ним заяви  від 08.02.2019 року про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області;
2.2.          зобов'язати Центральну виборчу комісію розглянути заяву кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 від 08.02.2019 року про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області (справа №855/47/19).
3.          Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року справи №855/45/19 та №855/47/19 об'єднано в одне провадження, присвоєно справі №855/45/19.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4.          Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року У задоволенні адміністративного позову кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії відмовлено.
5.          У рішенні суд зазначив, що 13 лютого 2019 року Центральною виборчою комісією позивачу були надані відповіді на його заяви за підписами членів Центральної виборчої комісії, якими ОСОБА_3 повідомлено про те, що у зв'язку з відсутністю у Комісії повноважень щодо проведення перевірки викладених у заявах чи повідомленнях відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, прийняття за ними рішень, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності, його заяви надіслані до Національної поліції та Генеральної прокуратури України з проханням поінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати їх розгляду. При цьому, суд зауважив, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_3 звернувся до ЦВК із заявою, а не зі скаргою. Позивач помилково вважає, що будь-яке звернення суб'єкта виборчого процесу  підлягає розгляду на засіданні Комісії з прийняттям відповідного рішення, в той час, як порядок розгляду заяв і скарг є відмінним один від одного. Провівши аналіз норм Закону України "Про Центральну виборчу комісію" суд дійшов висновку, що Центральною виборчою комісією ці норми Закону під час розгляду звернень кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 дотримано, що, в свою чергу, свідчить про відсутність протиправної бездіяльності, про яку йдеться в позові. Крім того, позивачем та його представником не доведено, що направлені до правоохоронних органів повідомлення за підписом членів ЦВК можуть залишитися без належного реагування з боку цих органів, або будуть виконані не у спосіб та не у відповідності до норм чинного законодавства на відміну від рішення Комісії.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень)
6.           20 лютого 2019 року до Суду надійшла апеляційна скарга кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року, в якій скаржник просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
7.          Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що розгляд поданих ним заяв мав відбутись саме на засіданні ЦВК, а за їх результатом мало бути ухвалене відповідне рішення ЦВК. Посилаючись на положення ст.ст. 2, 11-15, 17, 18 Закону України «Про центральну виборчу комісію» вважає, що саме до повноважень ЦВК як колегіального органу віднесено питання щодо виявлення у процесі розгляду питання на засіданні Комісії ознак вчинення злочину чи іншого правопорушення та прийняття рішення про звернення до відповідних правоохоронних органів та передання їм відповідних матеріалів, а тому заяви ОСОБА_3 повинні розглядатись ЦВК виключно на її засіданні з прийняттям відповідного рішення. Також вказує на те, що в поданій ним заяві про здійснення агітації вказувалась інформація про залучення або використання кандидатом на пост Президента України, який займає посаду в органах державної влади для проведення передвиборної агітації підлеглих йому осіб. З огляду на це, вважає, що вказана заява подавалась ним з метою сприяння реалізації, зокрема, рівного виборчого права, що могло бути здійснено лише шляхом оголошення попередження кандидату на пост Президента України, а тому її розгляд мав бути здійснений виключно на засіданні Комісії, оскільки лише вона має повноваження оголошувати попередження кандидатам. 
8.           22 лютого 2019 року відповідачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, зазначаючи, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що Законом передбачено саме право, а не обов'язок члена Комісії рекомендувати Комісії розглянути заяву на її засіданні та прийняти рішення з приводу такої заяви за певних обставин. Якщо ж заява не вимагає прийняття рішення член Комісії може надати відповідь заявнику від свого імені. Зазначає, що заяви ОСОБА_3 від 08 лютого 2019 року були предметом обговорення на робочій нараді членів Комісії, за результатами якої останні дійшли висновку про необхідність їх направлення до правоохоронних органів, враховуючи повноваження останніх. Таким чином, вважає, що заяви ОСОБА_3 розглянуті ЦВК в порядку та строки, встановлені законодавством України, що спростовує наявність будь-якої протиправної бездіяльності Комісії та обумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги. 
9.          Ухвалами Верховного Суду від 21 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.
10.          У судовому засіданні апелянт та його представник підтримали висновки, викладені в поданій апеляційній скарзі, просили задовольнити її вимоги.
11.          Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просили оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
12.          Під час розгляду справи представником позивача до Суду надано заяву про здійснення розгляду справи зі стадії судових дебатів без участі позивача.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.          Судом попередньої інстанції встановлено, що кандидат на пост Президента України ОСОБА_3 08 лютого 2019 року у порядку ст.14 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" подав до ЦВК заяву про перешкоджання в реалізації його виборчих прав як кандидата на пост Президента України службовими особами Генеральної прокуратури України, які здійснюють негласні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №42016101100000224 від 19.07.2016 року щодо уповноваженого представника кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу ОСОБА_4 з метою отримання інформації стосовно змісту спілкування кандидата на пост Президента України з уповноваженим представником у Центральній виборчій комісії, а також спілкування уповноваженого представника з іншими особами під час виборчого процесу, що вказує на наявність в діях службових осіб Генеральної прокуратури України  ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.157 Кримінального кодексу України.
14.          Крім того, кандидат на пост Президента України ОСОБА_3 08 лютого 2019 року у порядку ст.14 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" подав до ЦВК заяву про здійснення передвиборної агітації посадовими особами Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області, в якій просив розглянути її на засіданні Центральної виборчої комісії, після чого звернутися до Національної поліції для відповідного реагування, про результати перевірки та вжиті заходи зобов'язати Національну поліцію повідомити ЦВК у триденний строк з дня надходження заяви.
15.           13 лютого 2019 року Центральною виборчою комісією позивачу були надані відповіді на його заяви за підписами членів Центральної виборчої комісії, а саме: ОСОБА_7  №21-36-902 та ОСОБА_8  №21-22-895,  якими позивача повідомлено про те, що у зв'язку з відсутністю у Комісії повноважень щодо проведення перевірки викладених у заявах чи повідомленнях відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, прийняття за ними рішень, вирішення питань про притягнення винних осіб до відповідальності, його заяви надіслані до Національної поліції та Генеральної прокуратури України з проханням поінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати їх розгляду.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
16.          Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17.          Стаття 103 Конституції України: <…> Порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.
18.          Стаття 3 Закону України «Про вибори Президента України» від 05 березня 1999 року №474-XIV (далі - Закон №474-XIV): вибори Президента України є рівними: громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах <…>. Усі кандидати на пост Президента України мають рівні права і можливості брати участь у виборчому процесі. Рівність прав і умов участі у виборчому процесі забезпечується: <…> забороною втручання органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у виборчий процес, за винятком випадків, передбачених цим Законом <…>.
19.          Частина 2 статті 11 Закону №474-XIV: виборчий процес здійснюється на засадах: законності та заборони незаконного втручання будь-кого у цей процес; політичного плюралізму та багатопартійності; публічності та відкритості виборчого процесу; рівності всіх кандидатів на пост Президента України; рівності прав партій - суб'єктів виборчого процесу; свободи передвиборної агітації, рівних умов доступу кандидатів на пост Президента України до засобів масової інформації; неупередженості органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, закладів, установ і організацій, їх керівників, інших посадових і службових осіб до кандидатів на пост Президента України, партій.
20.          Частини 1-5 статті 14 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» від 30 червня 2004 року №1932-IV (далі - Закон №1932-IV):: виборці, виборчі комісії, комісії з референдумів, інші суб'єкти виборчого і референдумного процесів, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об'єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, іноземці та особи без громадянства, а також органи влади іноземних держав, міжнародні організації мають право звернутися до Комісії із зверненнями з питань, що належать до повноважень Комісії, в порядку, встановленому цим Законом,   Законом України "Про звернення громадян"   та іншими законами України. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).
Звернення, подані до Комісії, підлягають реєстрації в порядку, встановленому Комісією.
Під зверненням за цим Законом слід розуміти:
1) заяву, в якій міститься прохання сприяти реалізації виборчих прав, права на участь у референдумі, надати консультативно-методичну допомогу чи рекомендації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів, роз'яснення з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми або в якій висловлюються думки, рекомендації, поради щодо вдосконалення законодавства України з питань виборів і референдумів та правового регулювання виборів і референдумів в Україні, стосовно покращання діяльності виборчих комісій, комісій з референдумів тощо;
2) скаргу, в якій міститься інформація про порушення законодавства України про вибори і референдуми та вимога забезпечити реалізацію і захист виборчих прав, права на участь у референдумі, законних інтересів суб'єктів виборчого і референдумного процесів, поновити порушені виборчі права та право на участь у референдумі.
Скарги подаються і розглядаються в порядку та строки, встановлені відповідним законом України про вибори або референдуми.
Заява може бути подана до Комісії в письмовій або усній формі. В усній формі заяви подаються під час особистого прийому членами Комісії і фіксуються в порядку, встановленому Комісією.
21.          Частина 8 статті 14 Закону №1932-IV: якщо вирішення питання, порушеного у заяві, не належить до повноважень Комісії, заява пересилається за належністю відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємству, установі, організації, політичній партії, іншому об'єднанню громадян, посадовій чи службовій особі в строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".
22.          Стаття 15 Закону №1932-IV: заяви та скарги, подані до Комісії, розглядаються у порядку, встановленому цим та іншими законами, а також   Регламентом Центральної виборчої комісії.
Заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму та стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п'яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією.
Заяви та інші звернення, які не стосуються виборчого процесу чи процесу референдуму або подані не під час такого процесу, розглядаються Комісією на загальних підставах, встановлених законом.
Скарга, подана до Комісії, розглядається на засіданні Комісії. За підсумком розгляду скарги Комісія приймає рішення.
Заява, подана до Комісії, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії.
За підсумком попереднього розгляду заяви член Комісії може рекомендувати Комісії розглянути її на засіданні Комісії та прийняти рішення з приводу такої заяви.
Якщо заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені.
23.          Частина 1 статті 29 Закону №1932-IV: члени Комісії здійснюють повноваження відповідно до затвердженого Комісією розподілу обов'язків між ними, а також виконують окремі доручення Голови Комісії або заступника Голови Комісії у разі виконання ним повноважень Голови Комісії у передбачених цим Законом випадках.
24.          Частина 2 статті 29 Закон №1932-IV: член Комісії: 1) готує питання на розгляд Комісії, бере участь у розгляді та обговоренні питань порядку денного засідання Комісії <…>; 3) розглядає заяви суб'єктів виборчого процесу та процесу референдуму <…>; 8) здійснює інші повноваження відповідно до цього та інших законів України.
25.          Частина 3 статті 29 Закон №1932-IV: член Комісії при здійсненні повноважень має право <…> 3) вносити пропозиції (вимоги) стосовно виборчого процесу чи процесу референдуму, що є обов'язковими до розгляду<…> .
26.          Частина 2 статті 7 Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 26 квітня 2005 року №72 (далі - Регламент): член Комісії: 1) готує питання на розгляд Комісії, бере участь у розгляді питань порядку денного засідання Комісії, здійснює заходи з організації підготовки питань на розгляд Комісії, контролює та бере участь у підготовці цих питань, доповідає з підготовлених питань <…>; 3) розглядає заяви суб'єктів виборчого процесу та процесу референдуму <…>.
27.          Стаття 8 Регламенту: член Комісії при здійсненні повноважень має право <…> 3) вносити пропозиції (вимоги) стосовно організації проведення виборчого процесу чи процесу референдуму, які є обов'язковими до розгляду Комісією <…>.
28.          Стаття 21 Регламенту: одержані Комісією звернення в день реєстрації подаються Голові Комісії, який дає відповідні доручення членам Комісії та працівникам Секретаріату Комісії, Служби розпорядника Реєстру щодо їх попереднього розгляду та надання відповіді.
29.          Стаття 22 Регламенту: член Комісії вивчає порушені у зверненні питання та готує пропозиції щодо його розгляду. За підсумками розгляду звернення член Комісії доповідає Голові Комісії щодо доцільності внесення питання на розгляд Комісії. У разі визнання такої доцільності цей член Комісії готує відповідний проект постанови, до якого долучає всі необхідні документи та матеріали, а також перелік осіб, які повинні бути викликані (запрошені) на засідання Комісії.
30.          Стаття 23 Регламенту: скарга з питань, що відноситься до компетенції Комісії, подана до Комісії в установленому порядку, розглядається на засіданні Комісії. За підсумком розгляду скарги Комісія приймає відповідне рішення. Якщо звернення не потребує прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або у випадках, передбачених законом, заступник Голови Комісії може надати відповідь заявнику від свого імені.
31.          Частина 3 статті 56 Закону №474-XIV: Центральна виборча комісія оголошує попередження кандидату на пост Президента України та партії, яка його висунула, у разі:
1) встановлення судом у порядку, встановленому законом, факту підкупу виборців або членів виборчих комісій кандидатом на пост Президента України, його довіреною особою, посадовою особою партії, яка висунула кандидата, а також на прохання кандидата або за дорученням кандидата або партії, яка його висунула, - іншою особою;
2) встановлення судом у порядку, встановленому законом, факту надання під час виборчого процесу виборцям або членам виборчих комісій грошей чи безоплатно або на пільгових умовах товарів, робіт, послуг, цінних паперів, кредитів, лотерей, інших матеріальних цінностей організацією, засновником, власником або членом керівного органу якої є кандидат на пост Президента України, посадова особа партії, яка висунула кандидата;
3) встановлення судом у порядку, встановленому законом, факту використання кандидатом при фінансуванні передвиборної агітації, крім коштів свого виборчого фонду, інших коштів;
4) якщо кандидат на пост Президента України, який займає посаду, у тому числі за сумісництвом, в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим чи в органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, у закладах, установах, організаціях, у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, залучав або використовував для проведення передвиборної агітації підлеглих йому осіб, службовий транспорт, зв'язок, устаткування, приміщення, інші об'єкти та ресурси за місцем роботи;
6) у разі проведення кандидатом на пост Президента України, партією, яка висунула кандидата на пост Президента України, прямої чи опосередкованої передвиборної агітації поза строками, встановленими статтею 57 цього Закону.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
32.          Частина 1 статті 308 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
33.          Згідно частини 2 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
34.          Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 вважає протиправною допущену, на його думку, бездіяльність ЦВК щодо нездійснення колегіального розгляду поданих ним заяв 08 лютого 2019 року на засіданні Комісії.
35.          З аналізу положень статті 15 Закону №1932-IV та статті 22 Регламенту слідує, що заява, подана до Комісії, за дорученням Голови Комісії або одного із його заступників попередньо розглядається членом Комісії, і вже за підсумками такого розгляду член Комісії доповідає Голові Комісії щодо доцільності її розгляду на засіданні Комісії з прийняттям рішення з приводу такої заяви. Якщо ж заява не вимагає прийняття рішення Комісії, член Комісії за дорученням Голови Комісії або одного з його заступників може надати відповідь заявнику від свого імені. Водночас, частиною 8 статті 14 Закону №1932-IV передбачено обов'язок ЦВК переслати отриману заяву за належністю в разі, якщо вирішення порушеного в ній питання не належить до повноважень Комісії.
36.          Крім того, повноваження члена Комісії в частині наявності у нього права здійснення розгляду заяв суб'єктів виборчого процесу та процесу референдуму передбачені статтею 29 Закону №1932-IV та статтею 7 Регламенту. 
37.          Позивач та його представник в судовому засіданні підтвердили, що здійснене 08 лютого 2019 року звернення до ЦВК було оформлено ними у відповідності до статті 14 Закону №1932-IV саме у формі заяви.
38.          Враховуючи зміст поданих позивачем 08 лютого 2019 року до ЦВК заяв, беручи до уваги відсутність у Комісії повноважень щодо проведення перевірки наведених позивачем відомостей про можливі ознаки вчинення злочину або адміністративного чи кримінального правопорушення, заяви ОСОБА_3 були надіслані ЦВК до Національної поліції та Генеральної прокуратури України з пропозицією поінформувати заявника та Центральну виборчу комісію про результати їх розгляду, про що безпосередньо зазначено в наданих позивачу відповідях від 13 лютого 2019 року. 
39.          Суд вважає, що надання заявникові відповідей членами ЦВК без здійснення колегіального розгляду заяв ОСОБА_3 на засіданні Комісії узгоджується з положеннями вищенаведеного законодавства. 
40.          Суд підтримує позицію відповідача щодо того, що законодавством не передбачено обов'язку ЦВК здійснювати розгляд саме всіх звернень на засіданнях Комісії та приймати колегіальні рішення за результатами їх розгляду. Законом №1932-IV та Регламентом передбачена можливість одноособового розгляду заяви членом ЦВК і цей порядок було дотримано відповідачем.
41.          Крім того, Суд враховує, що з наданих ОСОБА_3 відповідей від 13 лютого 2019 року вбачається фактичне реагування ЦВК на порушені в заявах позивача питання, що свідчить про забезпечення відповідачем прав ОСОБА_3 як суб'єкта виборчого процесу. 
42.          Також наявність передбачених законодавством повноважень члена ЦВК щодо здійснення розгляду звернень суб'єктів виборчого процесу та обов'язок перенаправлення отриманої Комісією заяви за належністю в разі, якщо вирішення порушеного в ній питання не належить до повноважень Комісії, спростовує доводи скаржника про неможливість вчинення членом ЦВК певних заходів реагування на порушені у зверненнях від 08 лютого 2019 року питання, а саме направлення цих звернень до Національної поліції та Генеральної прокуратури України.   
43.          З огляду на викладене, Суд не вбачає допущення ЦВК у спірних правовідносинах бездіяльності, яка б характеризувалась пасивною поведінкою цього органу щодо нездійснення належного реагування на подані ОСОБА_3 08 лютого 2019 року заяви. 
44.          Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на тому, що всі порушення, зазначені ним у наданих на адресу відповідача 08 лютого 2019 року заявах, слугували підставою для оголошення Комісією попередження кандидату на пост Президента.  
45.          Однак, ці посилання Суд вважає такими, що не стосуються предмету спору, оскільки виходячи зі змісту позовних вимог ОСОБА_3, спірним питанням в цій справі є допущення ЦВК бездіяльності стосовно нездійснення, на думку позивача, колегіального розгляду поданих ним заяв, тобто саме процедурне питання їх розгляду. 
46.          Натомість оголошення Комісією попередження кандидату на пост Президента України здійснюється за наявності передбачених частиною 3 статті 56 Закону №474-XIV підстав. В матеріалах справи відсутність докази, що в поданих скаржником заявах від 08 лютого 2019 року порушувалось вказане питання.
47.          З огляду на викладене, Суд вважає, що Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правомірних висновків про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
48.          За приписами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
49.          Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 та скасування оскаржуваного рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року.
50.          Керуючись статтями 272, 273, 277, 278, 292, 293, 315, 316, 321, 322 КАС України, Суд -
п о с т а н о в и в:
51.          Апеляційну скаргу кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 - залишити без задоволення. 
52.          Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року - залишити без змін.
53.          Стягнути з кандидата на пост Президента України ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 31219207026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055") судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2305 (дві тисячі триста п'ять) грн. 20 коп.
54.          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена. 
Головуючий          суддя                                                                                Н.А. Данилевич
Судді:                                                                                                    В.М. Бевзенко
                                                                                                    В.М. Шарапа