Постанова
Іменем України 
 
17 квітня 2019 року                                                                      
м. Київ                                                                   
 
справа № 761/18330/15-ц
провадження № 61-18861св18 
                                                                                                                           
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року у складі судді Синецької Л. А. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області                від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б.,              Храпка В. Д.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» (далі - ТОВ «ФК «Єврокапітал», Товариство) звернулося до суду з позовом, який уточнило у процесі розгляду справи, до ОСОБА_1 про визнання права власності.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «Єврокапітал» посилалося на те, що                     21 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 97 (далі - Кредитний договір). У зв'язку з неналежним виконанням                  ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором Товариство звернулося до суду з позовом про його розірвання та стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня               2012 року скасовано рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області            від 07 серпня 2012 року про відмову в задоволенні позову та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості за Кредитним договором в розмірі 138 770 грн 55 коп. 27 грудня 2012 року на виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист, а 21 січня 2013 року відділом Державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції (далі - ВДВС Чорнобаївського РУЮ) відкрито виконавче провадження щодо його примусового виконання. 11 червня 2014 року працівниками ВДВС Чорнобаївського РУЮ здійснено арешт та опис автомобіля марки «Renault Master», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, про що складено акт. Автомобіль було передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ФК «Єврокапітал» ОСОБА_2, який був присутній під час проведення виконавчих дій з виявлення та затримання вказаного автомобіля. В той же день ОСОБА_1 запропонував передати арештований автомобіль в рахунок погашення кредитної заборгованості Товариству, яке в подальшому повинно було відмовитися від виконання судового рішення і видати документи про погашення заборгованості. 11 червня 2014 року           ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на повне розпорядження спірним автомобілем. Того ж дня на виконання досягнутих домовленостей представником ТОВ «ФК «Єврокапітал» ОСОБА_2  було видано ОСОБА_1 розписку, згідно з якою позичальник у повному обсязі виконав рішення Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2012 року, довідку про повне погашення кредитної заборгованості та екземпляр Кредитного договору з відміткою про погашення кредиту і виведення автомобіля з-під обтяження. Незважаючи на досягнуті домовленості, ОСОБА_1 ухилявся від передачі автомобіля та технічного паспорта Товариству, а 26 червня 2014 року - відкликав нотаріально посвідчену довіреність, видану представнику ОСОБА_2 Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Єврокапітал» просило визнати за ним право власності на автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_2, і зобов'язати ОСОБА_1 передати Товариству зазначений автомобіль та технічний паспорт на нього.
 
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії.
 
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня                    2014 року у справі № 709/2032/14-ц його позов до ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання Кредитного договору виконаним у повному обсязі та таким, що припинив свою дію, задоволено. Визнано його зобов'язання перед відповідачем за Кредитним договором виконаним у повному обсязі. 15 січня 2016 року він звернувся до Товариства з вимогою про припинення обтяження спірного автомобіля з вилученням запису про його обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яка залишилася без реагування. Однак ТОВ «ФК «Єврокапітал» як обтяжувач зазначеного рухомого майна у встановлений законом строк не подав до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяву про припинення обтяження. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії ТОВ «ФК «Єврокапітал» щодо внесення 12 червня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження (реєстраційний номер 14400107, контрольна сума ЗЕЗ9727311) легкового автомобіля «Renault Master», білий, 2499,0, номер об'єкта НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, визнати незаконним обтяження, внесене 12 червня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, накладене на спірний автомобіль, і зобов'язати ТОВ «ФК «Єврокапітал» подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і виключення з цього реєстру відомостей про обтяження автомобіля.
 
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 вересня                      2016 року вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом. 
 
У листопаді  2016 року ТОВ «ФК «Єврокапітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору про передачу відступного дійсним, посилаючись на обставини, викладені у первісному позові, і просив визнати дійсним договір про передачу відступного у вигляді автомобіля «Renault Master», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, укладений 11 червня 2014 року між ним та                 ОСОБА_1
 
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2016 року об'єднано в одне провадження первісний позов ТОВ «ФК «Єврокапітал», зустрічний позов ОСОБА_1 та цей позов ТОВ «ФК «Єврокапітал».
 
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого                  2017 року в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано незаконними дії ТОВ «ФК «Єврокапітал» щодо внесення                        12 червня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження (реєстраційний номер 14400107, контрольна сума ЗЕЗ9727311) легкового автомобіля «Renault Master», білий, 2499,0, номер об'єкта НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Визнано незаконним обтяження, внесене 12 червня 2014 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, накладене на вказаний автомобіль. Зобов'язано ТОВ «ФК «Єврокапітал» подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження автомобіля. В задоволенні позову ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання договору про передачу відступного дійсним відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ФК «Єврокапітал» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі  551 грн 21 коп.
 
Відмовляючи в задоволенні позовів ТОВ «ФК «Єврокапітал», суд першої інстанції виходив з того, що Товариство просило припинити вже припинене рішенням Чрнобаївського районного суду Черкаської області від 11 червня 2014 року у справі № 709/2032/14-ц зобов'язання, що є неприпустимим, оскільки згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Фактично позивач намагається переглянути судове рішення, яке набрало законної сили. Зазначеним судовим рішенням була встановлена обставина щодо припинення зобов'язання шляхом передання ОСОБА_1 11 червня 2014 року представнику ТОВ «ФК «Єврокапітал» грошових коштів у сумі 141 000 грн. В період дії нотаріально посвідченої довіреності з 11 до 26 червня 2014 року Товариство не вчинило жодних дій щодо набуття права власності на спірний автомобіль, хоча мало всі можливості для цього, що також вказує на відсутність домовленості між позивачем та відповідачем про передачу права власності автомобіль від ОСОБА_1 до Товариства. Сторони не знімали спірний автомобіль з реєстраційного обліку в органах Державної автомобільної інспекції, що свідчить про відсутність домовленості на укладення угоди про передачу відступного. Рішенням суду не можна зобов'язати сторони здійснити державну перереєстрацію транспортного засобу, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору. Задовольняючи зустрічний позов, місцевий суд дійшов висновку про те, що обтяжувач повинен подати до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про зняття обтяжень з автомобіля ОСОБА_1, оскільки рішенням суду визнано припиненими його зобов'язання перед ТОВ «ФК «Єврокапітал» за Кредитним договором. Товариство як обтяжувач майна ні самостійно, ні на письмову вимогу позивача не виконало свій обов'язок подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення запису з Державного реєстру. Безпідставне невиконання Товариством зазначеного обов'язку порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1
 
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Єврокапітал» відхилено, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.
 
У травні 2017 року ТОВ «ФК «Єврокапітал» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовів ТОВ «ФК «Єврокапітал» та про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою факт укладення між сторонами договору про передання відступного, за яким позичальник передав кредитору відступне у вигляді спірного автомобіля. ТОВ «ФК «Єврокапітал» мало намір в подальшому реалізувати спірний автомобіль третім особам з метою отримання коштів. Незастосування судами попередніх інстанцій статей 218, 600, 638, 643, 644 ЦК України призвело до неправильного вирішення справи. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2014 року у справі № 709/2032/14-ц не має преюдиційного значення, оскільки цим  рішенням не встановлено обставин та способу, в який відбулося виконання Кредитного договору в повному обсязі. 
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив її відхилити, посилаючись на те, що ні він, ні Товариство не зверталися  до Територіального органу з надання сервісних послуг з реєстрації транспортного засобу, що свідчить про неукладення договору про передачу відступного у зв'язку з тим, що сторони не досягли в належній формі згоди з усіх істотних умов цього договору. Він не вчиняв дій, направлених на передачу автомобіля у власність Товариства, не звертався і не мав наміру звертатися до уповноважених органів про  реєстрації спірного автомобіля. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2014 року у справі № 709/2032/14-ц має преюдиційне значення, оскільки спір було вирішено між тими самими сторонами, про той самий предмет. Зазначеним судовим рішенням було встановлено обставини, на які посилається Товариство в касаційній скарзі. Також правильним є висновки судів попередніх інстанцій про те, що видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору відчуження автомобіля.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 28 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України               від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
19 квітня 2018 року справу № 761/18330/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Судами встановлено, що 21 вересня 2007 року між ТОВ «ФК «Єврокапітал» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 145 534 грн 50 коп. для придбання автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1.
 
Згідно з пунктами 1.3, 1.4 Кредитного договору в забезпечення виконання в повному обсязі всіх грошових зобов'язань позичальника за цим договором ОСОБА_1 передав у заставу Товариства вищевказаний автомобіль, вартість якого становить 161 705 грн. 
 
У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором ТОВ «ФК «Єврокапітал» звернулося до суду з позовом про розірвання договору та стягнення кредитної заборгованості.
 
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 серпня                   2012 року у справі № 2322/1951/12 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «ФК «Єврокапітал»  до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборговагості. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Єврокапітал» про захист прав споживача шляхом визнання зобов'язання виконаним задоволено. Визнано Кредитний договір виконаним.
 
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2012 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Єврокапітал» задоволено. Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ТОВ «ФК «Єврокапітал». Розірвано Кредитний договір. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Єврокапітал» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 138 770 грн 55 коп. В задоволенні зустрічного позову           ОСОБА_1 відмовлено.
 
27 грудня 2012 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Єврокапітал» заборгованості за Кредитним договором, а 21 січня 2013 року ВДВС Чорнобаївського РУЮ відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду.
 
11 червня 2014 року працівниками відділу ДВС Чорнобаївського РУЮ здійснено опис та арешт автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, про що складено акт. Автомобіль було передано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «ФК «Єврокапітал» ОСОБА_2, який був присутній під час проведення виконавчих дій з виявлення та затримання вказаного автомобіля. 
 
Того ж дня ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження автомобілем.
 
11 червня 2014 року ОСОБА_1 склав розписку, якою передав ТОВ «ФК «Єврокапітал» спірний автомобіль в рахунок погашення боргу в сумі 141 000 грн.
 
11 червня 2014 року представник ТОВ «ФК «Єврокапітал» ОСОБА_2 склав розписку, в якій зазначив, що ОСОБА_1 у повному обсязі виконав рішення Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2012 року.
 
Того ж дня директор ТОВ «ФК «Єврокапітал» Шуткевич А. М. видав довідку № 97/1 про повне погашення ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором.
 
26 червня 2014 року ОСОБА_1 відкликав видану ним представнику ТОВ «ФК «Єврокапітал» ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження спірним автомобілем.
 
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня                   2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області                              від 23 жовтня 2014 року, у справі № 709/2032/14-ц позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Єврокапітал», третя особа - ВДВС Чорнобаївського РУЮ, про визнання Кредитного договору виконаним у повному обсязі та таким, що припинив свою дію, задоволено. Визнано зобов'язання ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Єврокапітал» за Кредитним договором виконаним у повному обсязі на підставі виданої ТОВ «ФК «Єврокапітал» довідки від 11 червня 2014 року № 97/1. Визнано Кредитний договір таким, що припинив свою дію. Вказане судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 повністю виконав усі зобов'язання за Кредитним договором шляхом передання                  11 червня 2014 року представнику ТОВ «ФК «Єврокапітал» готівкою 141 000 грн, про що Товариство видало розписку. Факт виконання ОСОБА_1 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2012 року також підтверджується договором позики від 11 червня 2014 року, за яким він отримав у позику 150 000 грн для погашення кредитної заборгованості, та банківським витягом про проведення цієї операції. 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Єврокапітал» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2014 року на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі - ЦПК України 2004 року) (касаційна скарга визнана необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликали необхідності перевірки матеріалів справи).
 
Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
 
Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
 
Також судами встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2015 року, у справі № 756/17166/14-ц подання старшого державного виконавця ВДВС Чорнобаївського РУЮ Гвоздя В. А. про примусове проникнення до приміщення задоволено. Дозволено старшому державному виконавцю ВДВС Чорнобаївського РУЮ Гвоздю В. А. примусово проникнути до приміщення, яке орендує Товариство, з метою доступу та вилучення автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1, що там знаходився, для подальшого виконання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року у справі № 2322/1951/12 про визнання виконавчого листа № 2322/1951/12                          від 27 грудня 2012 року таким, що не підлягає виконанню, та зобов'язання повернути зазначений автомобіль його власнику ОСОБА_1 
 
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14 липня               2015 року, у справі № 2322/1951/12 заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчий лист                      № 2322/1951/12 від 27 грудня 2012 року виданий Чорнобаївським районним судом Черкаської області таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з його добровільним виконанням боржником.
 
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.
 
Частиною першою статті 14 ЦПК України 2004 року передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Спеціальним законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
 
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.
 
Предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом (частина перша статті 5, стаття 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
 
Пунктом 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок № 830), передбачено, що держателем вказаного реєстру є Міністерство юстиції України, що забезпечує ведення реєстру.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. 
 
Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків (частина третя статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).
 
У пунктах 24, 25 Порядку № 830 зазначено, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
 
Щодо вирішення позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Єврокапітал» про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня              2014 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області                     від 23 жовтня 2014 року, яким визнано Кредитний договір виконаним у повному обсязі та таким, що припинив дію, має преюдиційне значення для вирішення цього спору. Позичальник виконав рішення Апеляційного суду Черкаської області                від 10 грудня 2012 року, сплативши Товариству 212 675 грн 24 коп., що підтверджується квитанціями про погашення кредитної заборгованості, розпискою Товариства на суму 141 000 грн, довідкою та борговим документом - Кредитним договором, на якому міститься відмітка про повне виконання зобов'язань за ним, та заявою Товариства, адресованою ВДВС Чорнобаївського РУЮ, про повернення виконавчого листа стягувачу. Також суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що ТОВ «ФК «Єврокапітал» як обтяжувач спірного рухомого майна в порушення вимог статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не виконало свого обов'язку щодо подання держателю або реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру і що така бездіяльність Товариства порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1
 
Щодо вирішення позовних вимог  ТОВ «ФК «Єврокапітал» до ОСОБА_1 про визнання договору про передачу відступного дійсним.
 
Відповідно до статті 600 ЦК України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.
 
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
 
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
 
Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Пунктом 2 частини першої статті 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою.
 
Згідно зі статтею 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
 
Правове регулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок № 1388).
 
Пунктом 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться  на  підставі  заяв  власників,  поданих  особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу,  підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена  довіреність),  а  також  правомірність придбання,   отримання,   ввезення,  митного  оформлення  (далі  - правомірність   придбання) транспортних  засобів,  відповідність конструкції  транспортних  засобів  установленим  вимогам  безпеки 
дорожнього  руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін  до  реєстраційних  документів. 
 
Згідно з пунктом 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200), оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.
 
Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку № 1200).
 
Оскільки договір про передачу відступного між сторонами не укладався, спірний автомобіль не знімався з обліку в Територіальному органі з надання сервісних послуг по реєстрації (перереєстрації) і залишається зареєстрованим за ОСОБА_1, то відсутні правові підстави для визнання цього договору дійсним.
 
Щодо вирішення позовних вимог  ТОВ «ФК «Єврокапітал» до ОСОБА_1 про визнання права власності.
 
Встановлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1, VIN-код НОМЕР_2, ОСОБА_1 є власником зазначеного автомобіля.
 
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
 
За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. 
 
Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). 
 
Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. 
 
З огляду на викладене суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що спірний автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України та зареєстрований за                    ОСОБА_1, тому відсутні правові підстави для задоволення позову про визнання права власності на нього за ТОВ «ФК «Єврокапітал» на підставі статті 392 ЦК України.
 
Доводи касаційної скарги про незастосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин положень статей 218, 600, 638, 643, 644 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки предметом договору про передачу відступного є заставне майно, тому ці правовідносини регулюються спеціальним законом, яким є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
 
Посилання у касаційні скарзі на те, що між сторонами було укладено усний договір про передачу відступного, також є неспроможними з огляду таке.
 
Відповідно до статті  57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
 
Частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
ОСОБА_1 заперечував факт укладення між сторонами договору про передачу відступного, а ТОВ «ФК «Єврокапітал» не надало належних доказів на підтвердження його укладення.
 
Крім того, вищенаведена стаття 600 ЦК України передбачає припинення зобов'язання за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо).
 
Разом з тим зазначеним вище рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, визнано зобов'язання ОСОБА_1 за Кредитним договором перед ТОВ «ФК «Єврокапітал» припиненим у зв'язку зі сплатою заборгованості, тому те ж саме зобов'язання боржника не може бути вдруге визнано припиненим. 
 
Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону. Тобто суди дотрималися принципу оцінки доказів, згідно з яким суди на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду справи аналізують і оцінюють докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін. 
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі переоцінювати докази.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
                                               
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» залишити без задоволення.
 
Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | В. А. Стрільчук
Судді: | С. О. Карпенко
| В. О. Кузнєцов
| А. С. Олійник   Г. І. Усик