ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2019 року 
Київ
справа №804/1564/17
адміністративне провадження №К/9901/44716/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року (суддя Сидоренко Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року (головуючий суддя Коршун А.О., судді: Головко О.В., Ясенова Т.І.) у справі №804/1564/17 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про визнання договору банківського вкладу від 25 лютого 2015 року №007-03546-250215, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» нікчемним;

визнати протиправною бездіяльність  відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу від 25 лютого 2015 року №007-03546-250215;

зобов'язати відповідача включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта банк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 лютого 2017 року у касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 квітня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відмову від адміністративного позову, у якій представник позивача повідомив суд про відмову позивача від позову до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. та просив закрити провадження у адміністративній справі в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року прийнято відмову від позову та провадження у справі №804/1564/17 закрито.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. залишено без задоволення. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, зазначив, що позивач скористався своїм суб'єктивним правом на відмову від позову у відповідності до положень чинного процесуального законодавства. Суд вказав на те, що представник позивача, який підписав заяву про відмову від позову, мав необхідний обсяг повноважень і така відмова не порушує прав та законних інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги заявником зазначено, що після набрання законної сили постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року відповідач в добровільному порядку направив на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення та зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду, в тому числі і стосовно позивача. Разом з тим, в подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 лютого 2017 року, рішення судів попередніх інстанцій були скасовані і направлено справу до суду першої інстанції на новий розгляд. Наголошено на тому, що закриваючи провадження у справі, суд не з'ясував думку третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо закриття провадження у справі, чим порушив його права як органу, який здійснює виплату гарантованих сум відшкодування, адже з урахуванням правової позиції Фонду, позивач є тією особою, яка не набула гарантованого права на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 112 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного судового рішення) позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи.

Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. 

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 157 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного судового рішення) суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Так, судами попередніх інстанцій було встановлено, що заява про відмову від позову була підписана представником позивача, який на момент її підписання мав необхідний обсяг відповідних повноважень, що підтверджено належним чином оформленою та посвідченою довіреністю (а.с.79 т.2). Вказані обставини відповідачем та третьою особою не заперечуються. 

Посилання відповідача на протиправність оскаржуваних рішень з огляду на неврахування інтересів третьої особи, а саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегією суддів касаційного суду визнаються безпідставними, оскільки Фонд, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, жодних заперечень на подану позивачем заяву під час її розгляду судом не надав, як і не скористався в подальшому правом на оскарження рішень судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі, у разі якщо вважав порушеними свої права. При цьому, Уповноваженою особою у поданій нею касаційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає порушення прав третьої особи внаслідок закриття провадження у справі. 

Колегія суддів зауважує, що добровільне виконання рішення суду було вчинене лише відповідачем в частині заявлених до нього позовних вимог. При цьому, у відповідності до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, подання додаткової інформації стосовно вкладника Уповноваженою особою не свідчить про автоматичне включення особи до Загального реєстру вкладників, оскільки такому включенню передує здійснення Фондом відповідної перевірки такої інформації, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на вказаному етапі, у разі якщо вбачав порушення своїх прав або невідповідність поданої відповідачем додаткової інформації щодо вкладників положенням чинного законодавства, не був позбавлений права відмовити у відповідному включенні позивача до такого реєстру.

Враховуючи, що подана представником заява про відмову від позову не суперечила закону і не порушувала чиїх-небудь прав, заяву подано уповноваженою особою, права якої на вчинення таких дій підтвердженні, чинною на час їх вчинення довіреністю, суди попередній інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі №804/1564/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
Л.Л. Мороз 
 А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду