ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року 
м. Київ

Справа №  927/496/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.
за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

представників учасників справи:
позивача -  приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" (далі - Підприємство)  - Ждан В.В. - адвокат (посвідчення від 27.06.2006 №298 ), 
відповідача - публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - Банк)  -  не з'яв., 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет" (далі - Товариство) - не з'яв., 

розглянув касаційну скаргу Підприємства
на рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2018 (суддя Смирнова Ю.М.) та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 (головуючий суддя Коробенко Г.П., судді Тищенко А.І. і Козир Т.П.) 
зі справи №927/496/18
за позовом Підприємства 
до Банку
про визнання недійсним іпотечного договору,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство. 

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог
1. Позов було подано про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного відкритим акціонерним товариством  "Автотранспортне підприємство 17461" та АКБ соцрозвитку "Укрсоцбанк" 14.08.2008 (далі - Іпотечний договір). 
2. Позов обґрунтовано укладенням Іпотечного договору без дотримання вимог, зокрема, передбачених                        статтею 6 Закону України "Про іпотеку", статтями        92, 98, 159 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).  
Короткий зміст рішення суду першої інстанції і постанови суду апеляційної інстанції
3. Рішенням господарського суду міста Києва від 07.11.2018: у задоволенні позову відмовлено; судовий збір покладено на позивача. 
4. Рішення мотивовано відсутністю підстав для визнання Іпотечного договору недійсним. 
5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019:
- апеляційну скаргу Підприємства залишено без задоволення;
- виключено з мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду  абзац дев'ятий  сторінки 5 такого змісту:
"З системного аналізу норм ст.ст. 99, 145, 147 Цивільного кодексу України,                ст. 89 Господарського кодексу України, ст.ст. 58, 59, 62, 63 Закону України "Про господарські товариства" в редакціях, чинних на момент укладення Договору слідує, що виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав".
- рішення місцевого господарського суду зі справи залишено без змін. 
6. Постанову мотивовано відсутністю підстав для задоволення позову, зокрема, через відсутність порушеного права або законного інтересу позивача, та водночас згодою з позивачем щодо помилкового зазначення місцевим господарським судом в оскаржуваному рішення посилань на статті 145, 147 ЦК України і статті 58, 59, 62, 63 Закону України "Про господарські товариства", оскільки ці норми стосуються товариств з обмеженою відповідальністю, а позивач є акціонерним товариством.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі до Верховного Суду  (з поясненнями до неї) Підприємство, зазначаючи про прийняття судових рішень зі справи з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить відповідні судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати недійсним Іпотечний договір. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Судами не застосовано частину першу статті 6 Закону України "Про іпотеку", частину третю статті 92 ЦК України. 

9. Відповідно до норм матеріального права, зокрема статей 92, 203, 215, 237, 244 ЦК України оспорюваний договір може бути визнаний недійсним з підстав порушення виконавчим органом (директором) Підприємства установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи (Підприємства) при укладенні цього договору.  

Доводи інших учасників справи

10. Відзиви на касаційну скаргу не надходили. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. 14.08.2008 Банком і Товариством як позичальником було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №935/1-109 (далі - Генеральний договір), за умовами якого кредитор (Банк) зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в базовій валюті - гривні в сумі  3 000 000 грн. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобов'язався повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. 
12. Тією ж датою 14.08.2008 Банком як іпотекодержателем і Підприємством як іпотекодавцем укладено  нотаріально посвідчений Іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку як забезпечення виконання Товариством (позичальник) зобов'язань за Генеральним договором (основним зобов'язанням) та додатковими угодами до нього, що укладені та будуть укладені,  нерухоме майно - предмет іпотеки заставною вартістю  4 643 600 грн.
13. Позивач (Підприємство) обґрунтовує недійсність  Іпотечного договору тим, що він укладений директором Підприємства з перевищенням наданих йому повноважень. 
14. З боку Підприємства Іпотечний договір підписаний директором Мазило В.І.
У розділі 8 статуту Підприємства (в редакції, чинній на момент укладення Іпотечного договору) зазначено, що вищим органом Підприємства є загальні збори акціонерів, які вирішують всі питання, віднесені до діяльності Підприємства; до його компетенції належить, зокрема, погодження угод про заставу майна Підприємства. Тобто для вчинення оспорюваного правочину директор Підприємства мав отримати згоду загальних зборів учасників Підприємства.
15. 17.06.2008 відбулися загальні збори акціонерів Підприємства (протокол №1), до порядку денного яких, зокрема, були включені питання господарської діяльності, та прийнято рішення:        виступити майновим поручителем Товариства при одержанні кредиту у Банку в сумі 3 млн. грн., а також передати в іпотеку Банку нерухомість, яка належить Підприємству та знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Пирятинська, 127; доручено директору Підприємства Мазило В.І. підготувати необхідні документи, а також укласти й підписати іпотечний договір з Банком, самостійно визначаючи умови іпотечного договору.
16.  У подальшому рішенням господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16 за позовом ОСОБА_10 до Підприємства про визнання недійсними рішень загальних зборів: позов було задоволено; визнано недійсними рішення, прийняті 17.06.2008 на загальних зборах акціонерів Підприємства, які викладені у виписці з протоколу №1 цих загальних зборів від 17.06.2008. У зазначеному судовому рішенні вказано, що позивач у згаданій справі  (ОСОБА_10.) не був повідомлений про час та місце проведення загальних зборів акціонерів способом, передбаченим законом та статутом, та про  їх порядок денний, що позбавило його можливості взяти участь у цих зборах, при тому, що належна  ОСОБА_10 кількість голосів (32,3022%) могла бути впливовою або вирішальною у прийнятті рішення загальних зборів акціонерів. Рішення загальних зборів учасників Підприємства було недійсним з моменту його прийняття. 
17. Підприємством не подано  суду доказів, які свідчили б, що Банк, укладаючи оспорюваний договір, діяв недобросовісно або нерозумно.
Так, у преамбулі Іпотечного договору міститься посилання на статут Підприємства в редакції, яка на дату укладення цього договору містила обмеження повноважень директора Підприємства; однак укладенню зазначеного договору передувало прийняття загальними зборами Підприємства рішення на підставі статуту Підприємства щодо надання директору останнього повноважень на укладення відповідного договору, а тому відсутні підстави вважати, що дії Банку в даному разі були нерозумними (необачними). 
18. Посилання Підприємства в апеляційній скарзі на обставини, встановлені судовим рішенням у справі №927/4963/18, не відносяться до обставин, що підлягають доведенню у даній справі №927/496/18.
19. Доводи Підприємства про відсутність у матеріалах справи доказів ненадання Банку для укладання Іпотечного договору тексту статуту Підприємства в редакції, на яку міститься посилання у вказаному договорі, є безпідставними. 
20. Доводи підприємства про те, що на час укладання спірного договору Банк був реєстратором власників іменних цінних паперів Підприємства і тому не міг не знати про повноваження органів управління Підприємства та про відсутність рішення загальних зборів акціонерів Підприємства, яке повинно прийматися для укладення Підприємством Іпотечного договору, - не підтверджені будь-якими доказами та є виключно припущенням позивача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21.  ЦК України:

статті 203, 215:

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) таких вимог:  1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. 

частини перша і третя статті 92: 
- юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; 

- орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження; 

стаття 159 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин): 
- вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. До виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить: внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; обрання членів наглядової ради, а також утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства; затвердження річної фінансової звітності, розподіл прибутку і збитків товариства; рішення про ліквідацію товариства. До виключної компетенції загальних зборів статутом товариства і законом може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені Законом до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, не можуть бути передані ними для вирішення іншим органам товариства.

22.  Закон України "Про іпотеку": 

статті 3, 5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин у справі): 

- іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом; 

частина перша статті 6:  
- у разі обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою його власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
23. Попередні судові інстанції з огляду на відповідні законодавчі положення ЦК України і Закону України "Про іпотеку", з'ясувавши дотримання сторонами оспорюваного Іпотечного договору  вимог і правил вчинення відповідного правочину на час укладення даного договору, дійшли висновку про відсутність підстав для визнання його недійсним, а, отже, й для задоволення позову.

Аргументи касаційної скарги не можуть бути визнані прийнятними з урахуванням такого. 

24. Для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (у даному разі директором Підприємства) з третьою особою (у цьому випадку - Банком), з огляду на порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом визнано недійсним у судовому порядку рішення загальних зборів учасників товариства, згідно з яким виконавчий орган діяв на момент укладення договору іпотеки. Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно, тобто знала, або, за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства. 

Відповідний правовий висновок викладено і в постановах суду касаційної інстанції - Верховного Суду України від 13.03.2017 зі справи №760/8121/16-ц, Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №910/15832/17. Підстав для відступу від даного висновку не вбачається. 

25. Доводи скаржника щодо незастосування господарськими судами до спірних правовідносин частини першої статті 6 Закону України "Про іпотеку", частини третьої статті 92 ЦК України спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень. Інша річ, що скаржник не погоджується із застосуванням цих норм матеріального права господарськими судами попередніх інстанцій, але це не означає, що вони (норми) взагалі не були застосовані судами. 
26. Поряд з тим попередніми судовими інстанціями з'ясована та скаржником не спростована відсутність у справі доказів того,  що в даному разі Банк, укладаючи Іпотечний договір, діяв недобросовісно та/або нерозумно. 

27. Не може бути прийнято посилання скаржника на наявність у матеріалах справи "виключно копії виписки з протоколу №1 загальних зборів відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" від 17 червня 2008 року … при відсутності самого протоколу". Адже відповідні документи стосувалися діяльності саме Підприємства, і оцінка їх як доказів у справі здійснена судами попередніх інстанцій. При цьому згідно з імперативним приписом частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

28.  Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував висновків місцевого і апеляційного господарських судів щодо відсутності підстав для задоволення позову та не довів неправильного застосування ними норм  матеріального і процесуального права як передумови для скасування оскаржуваних судових рішень. 

29. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін як таку, що відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права.  
Судові витрати
30. Понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" залишити без задоволення, а постанову Північного  апеляційного господарського суду від 18.01.2019 у справі  № 927/496/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                         І. Булгакова

Суддя                                                                                                                          Б. Львов