ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року 
Київ
справа №826/14368/17
адміністративне провадження №К/9901/60837/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІДА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «МЕТІДА» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 18.08.2017 № 0006754106 в частині нарахування штрафу на суму 1 005 000,00 грн. за порушення строків реєстрації податкової накладної від 30.08.2016 № 63. 

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що порушення строку реєстрації податкової накладної від 30.08.2016 № 63 в Єдиному реєстрі податкових накладних на один день сталося не з його вини, а внаслідок невиконання відповідачем вимог закону щодо автоматичного обчислення суми податку на додану вартість, на яку позивач - платник податку мав право зареєструвати податкову накладну. 

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 14.12.2017 позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 № 0006754106 в частині застосування штрафу в сумі 1   005   000,00 грн за порушення строків реєстрації податкової накладної від 30.08.2016 № 63. Присудив на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в сумі 15   094,61 грн. 

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 01.08.2018 залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017. 

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що 14.09.2016 позивач був позбавлений можливості здійснити реєстрацію податкової накладної, оскільки відповідач у відповідності до вимог законодавства автоматично не обчислив суму податку на додану вартість, на яку позивач - платник податку мав право зареєструвати податкову накладну. Тому реєстрація податкової накладної 15.09.2016 (з порушенням строку на один день) відбулася не з вини позивача, а відтак, допущені позивачем дії не є податковим правопорушенням, за яке застосовується відповідальність. 

Офіс великих платників податків ДФС подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, в результаті чого суди надали неправильний висновок обставинам щодо несвоєчасної реєстрації позивачем податкової накладної. Суди залишили поза увагою, що відповідач не є власником програмного забезпечення електронного рахунку, не має повноважень щодо адміністрування програмного забезпечення, за допомогою якого здійснюється обчислення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, і відповідно до вимог Податкового кодексу України має повноваження лише щодо проведення перевірки. Порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної є підставою для застосування до платника штрафу.

Верховний Суд ухвалою від 11.09.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників ДФС, ухвалою від 26.03.2019 призначив справу до розгляду в попередньому судовому засіданні. 

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке. 

Суди попередніх інстанцій встановили, що за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1   006   306,92 грн, зокрема штраф в сумі 13   069,17 грн., що становить 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній від 25.02.2016 № 40, та в сумі 1 005   000,00 грн, що становить 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній від 30.08.2016 № 63.  Штрафні (фінансові) санкцій застосовані до позивача на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України за порушення граничних строків, передбачених статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач оспорює податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу в сумі 1 005 000,00 грн, що становить 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній від 30.08.2016 № 63.

В акті камеральної перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних від 24.07.2017 № 2424/28-10-41-06/34702464 зазначено, що позивач (продавець) порушив граничний строк реєстрації податкової накладної від 30.08.2016 № 63, виписаної покупцю - ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», оскільки граничним терміном реєстрації податкової накладної у відповідності до вимог абзацу 11 пункту 20.10 статті 201 Податкового кодексу України є 14.09.2016, а податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.09.2016. 

Суди попередніх інстанцій також на підставі витягів із системи електронного адміністрування ПДВ установили, що позивач 14.09.2016 згідно з платіжним дорученням № 246 перерахував на рахунок Енергетичної митниці ДФС в Головному управлінні державного казначейства України в м. Києві грошові кошти в сумі 64   178   520,00 грн у вигляді передплати за митне оформлення. Позивач 14.09.2016 оформив п'ять митних декларацій «ІМ 40 ДР» з імпорту природного газу із проставленням митних забезпечень Енергетичною митницею ДФС в загальній сумі 64   178   519,42 грн.

Станом на 12 год. 42 хв. 14.09.2016 року на електронному рахунку ТОВ «МЕТІДА» розмір суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, становив 2   314   027,04 грн, станом на 22 год. 30 хв. 14.09.2016 року - 2   317 357,04 грн, станом на  00 год. 09 хв. 15.09.2016 року - 2   317 357,04 грн, станом на 14 год. 18 хв. 15.09.2016 року на електронному рахунку ТОВ «МЕТІДА» розмір суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, становить 66 436 676,35 грн.

Одразу після збільшення 15.09.2016 суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних,  ТОВ «МЕТІДА» забезпечило реєстрацію податкової накладної від 30.08.2016 № 63, що підтверджується квитанцією № 1 про доставлення зазначеної податкової накладної до центрального рівня Державної податкової служби 15.09.2016 року о 17 год. 40 хв.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з підпунктом 200-1.3 ПК платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за встановленою у цьому пункті формулою.

Кабінет Міністрів України відповідно до пунктів 200-1.1 і 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України постановою від 16.10.2014 № 569 затвердив Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, відповідно до пункту 13 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку. Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.

Згідно з пунктами 10, 12 зазначеного Порядку зареєстрованим платникам податку значення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується ДФС. Якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки). 

У пунктах 13, 14 зазначеного Порядку визначено, що ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Казначейство подає ДФС в розрізі платників податку інформацію про суми поповнення електронних рахунків (в тому числі додаткових електронних рахунків) та залишків на таких рахунках.

Таким чином, платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкову накладну у разі якщо сума, зазначена в такій           податковій накладній, є не меншою ніж сума на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з підпунктом «в» пункту 27 частини першої статті 4 Митного кодексу України  податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) є митним платежем. 

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 291 Митного кодексу України обов'язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення.

Згідно з частиною п'ятою статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Таким чином, з перерахуванням позивачем на рахунок Енергетичної митниці ДФС в Головному управлінні державного казначейства України в м. Києві та з моменту закінчення митного оформлення 14.09.2016 обов'язок позивача із сплати митних платежів, зокрема податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції), є виконаним, а податок на додану вартість - сплаченим.

Відтак, з огляду на достатню суму сплаченого органу ДФС 14.09.2016 податку на додану вартість, у позивача виникло право зареєструвати податкову накладну, однак воно не могло бути реалізовано через те, що автоматичне збільшення податку на додану вартість на суму, на яку позивач мав право зареєструвати податкову накладну, станом на 14.09.2016 року не відбулося. Таке збільшення відбулося 15.09.2016, у зв'язку з чим податкова накладна була зареєстрована. 

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 ПК фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачені статтею 120-1 ПК України.

У статті 109 ПК визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зважаючи на те, що суди попередніх інстанцій на підставі безпосередньо досліджених доказів встановили обставини, які свідчать про відсутність з боку позивача протиправних діянь, які б призвели до невиконання або неналежного виконання вимог щодо реєстрації податкових накладних у визначений законом строк, висновки цих судів про протиправність застосування до позивача штрафу, передбаченого пунктом 120-1, є обґрунтованими.  

Щодо доводів відповідача про те, що він не є власником програмного забезпечення електронного рахунку і не здійснює його адміністрування, за допомогою якого здійснюється обчислення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, суд касаційної інстанції зазначає, що ці обставини не можуть впливати на законні права та інтереси платника, який має достатню суму податку на додану вартість для реєстрації податкових накладних, на своєчасну реєстрацію цих накладних, і не повинен нести відповідальність у випадку неможливості своєчасно зареєструвати такі накладні з незалежних він нього об'єктивних причин. 

Переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справ, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди не допустили неправильного їх застосування. Доводи, наведені в касаційній скарзі, є ідентичними доводам, якими контролюючий орган обґрунтовував свою позицію щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в судах попередніх інстанцій та яким суди надали належну оцінку.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду