ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2019 року 
Київ
справа №752/7233/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12484/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 752/7233/16-а
за позовом ОСОБА_2
до Інспектора взводу обслуговування стаціонарного поста «Криничанський» БДПС ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Бабця Володимира Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 
про визнання незаконними дій, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року (головуючий - Шумко А.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Шелест С.Б., суддів - Глущенко Я.Б., Чаку Є.В.), 

ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі- позивач) звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з адміністративним позовом до Інспектора взводу обслуговування стаціонарного поста «Криничанський» БДПС ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Бабця В.А., Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС 2 №466913 від 07 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення. 
Короткий зміст рішення суду І інстанції
07 липня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва постановив:
- у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху був достовірно встановлений відповідачем, прийняте ним оскаржуване рішення є цілком правомірним, а застосоване стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем у межах повноважень та відповідно до закону винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
06 вересня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:
- апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року - без змін.
Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У жовтні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка 31 січня 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
У касаційній скарзі позивач просить: 
- скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року;
- прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.
Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставних висновків про визнання законною оспорюваної постанови.
Відповідач заперечення на касаційну скаргу не подавав.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07 травня 2016 року на 152 кілометрі автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине інспектор поліції Бабець В.А. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 466913 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - невиконання вимог дорожнього знаку 3.41 («Контроль»).
Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно нього не погодився та вказав, що адміністративне правопорушення він не скоював, оскільки дорожнього знаку 3.41 (стоп контроль) у Правилах дорожнього руху немає.
Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_2 звернувся в суд за захистом свого порушеного права.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Частина 1 статті 122 КУпАП. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року                № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР України, Правила).

Згідно п. 3.41 «Контроль» Розділу 3 ПДР України «Заборонні знаки», дорожній знак 3.41 «Контроль» передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (пост міліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов'язкового поетапного зменшення швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 Правил дорожнього руху України, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил. 
Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Дорожній знак визначений 3.41 Розділу 3 ПДР України «Заборонні знаки» передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (пост міліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). 
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, перед встановленим на 152 км автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине дорожнім знаком 3.41 «Контроль», згідно з вимогами пункту 12.10 ПДР, попередньо встановлено знаки 3.29 щодо обов'язкового поетапного зменшення швидкості руху; дорожній знак 3.41 встановлено перед контрольним пунктом, що відповідає вимогам ПДР України.
Згідно оскаржуваної постанови, позивач ОСОБА_2 07 травня 2016 року о 10 год 10 хв. на 152 152 км автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине, керуючи транспортним засобом Хюндай ІХ д.н. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 ПДР України, здійснив проїзд без зупинки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Позивач зазначає в позовній заяві та в касаційній скарзі, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення внаслідок порушення п. 3.41 ПДР України.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність порушення ним ПДР України, оскільки позивачем власноручно зазначено в постанові, що адміністративне правопорушення вчинено ним ненавмисно. 
Зазначена обставина свідчить про згоду позивача з фактом порушення ним вимог дорожнього знаку 3.41, про що і зазначено в оскаржуваній постанові.
Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності дій відповідача при складанні оскаржуваної постанови серії ПС 2 №466913 від 07 травня 2016 року.
Судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права
Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1.  Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
2. Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          В.М. Шарапа          

                                                                                          Н.А. Данилевич