Постанова
Іменем України
 
25 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 2012/4613/2012
 
провадження № 61-46639св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідачі: приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод», приватне акціонерне товариство «Термолайф», Міністерство екології та природних ресурсів України, Міністерство охорони здоров'я України, Державна служба геології та надр України, Харківська міська рада Харківської області, прокуратура Харківської області, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державна екологічна інспекція у Харківській області, Жовтнева районна державна адміністрація Харківської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у м. Харкові в особі Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Харківській області, Жовтневий районний відділ Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, Департамент охорони здоров'я Харківської міської ради, Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка №22», державне підприємство «Гипрококс», Головне управління Державної служби України з питань праці у Харківській області, Український науково-дослідний вуглехімічний інститут, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторія Валеріївна, суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов Михайло Олександрович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Колтунової А. І., Кругової С. С., Маміної О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони здоров'я України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, прокуратури Харківської області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у м. Харкові в особі Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Харківській області, Жовтневого районного відділу Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка №22», державного підприємства «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості», Головного управління Державної служби України з питань праці у Харківській області, Українського науково-дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_5, ОСОБА_6,      ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,  ОСОБА_15,            ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,  ОСОБА_19,            ОСОБА_20 про поновлення права на безпечне довкілля та відшкодування шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона проживає у АДРЕСА_1. 
Приватне акціонерне товариство «Харківський коксовий завод» (далі -        ПрАТ «Харківський коксовий завод»), яке знаходиться за адресою:                       м. Харків, Карачевське шосе, 44, є підприємством, що виробляє речовини першого класу небезпеки, у тому числі діоксин, який є забруднювачем навколишнього природного середовища та входить до групи небезпечних хімічних речовин. Потрапляння діоксину до організму людини, зокрема, через повітря, призводить до ушкодження імунної, індокринної і нервової систем та репродуктивних функцій.
Згідно з актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, яка проводилася Державною екологічною інспекцією в Харківській області у період з 27 липня по 09 серпня 2011 року,                      ПрАТ «Харківський коксовий завод» здійснює забруднення оточуючого середовища шляхом викиду небезпечних речовин, а саме: діоксину у кількості 247,123 т, з'єднання азоту у кількості 87,098 т, оксиду вуглецю у кількості 35,455 т, водню ціанід у кількості 0,616 т.
Вказаними протиправними діями ПрАТ «Харківський коксовий завод», які у першу чергу полягають у викиді діоксину, її здоров'ю завдано шкоди, оскільки у неї з'явився ряд захворювань, а саме: бронхіальна астма, пневмосклероз, емфізема легенів, порушення імунітету та пігментація шкіри.
Крім того, за однією адресою з ПрАТ «Харківський коксовий завод» знаходиться інше підприємство - приватне акціонерне товариство «Термолайф» (далі - ПрАТ «Термолайф»), яке здійснює виробництво мінеральної вати, також забруднюючи при цьому атмосферне повітря. 
Таким чином, ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» створюють комплекс потенційно небезпечних підприємств.
На підставі вказаного, ОСОБА_4, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17 жовтня 2012 року, просила суд стягнути солідарно з ПрАТ «Харківський коксовий завод» і ПрАТ «Термолайф» 16 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої здоров'ю.
 
У процесі розгляду справи про поновлення порушеного права на безпечне довкілля і відшкодування шкоди, завданої здоров'ю комплексом екологічно небезпечних суб'єктів господарювання ПрАТ «Харківський коксовий завод» і ПрАТ «Термолайф», ОСОБА_4 були подані наступні заяви про залучення в якості співвідповідачів посадових осіб правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, державних контролюючих і дозвільних органів України та їх структурних підрозділів у Харківській області, якими допущено порушення вимог природоохоронного законодавства під час перевірки наявності дозвільних документів у ПрАТ «Харківський коксовий завод» і ПрАТ «Термолайф», приховування інформації про стан довкілля, надання недостовірної інформації про стан довкілля і рівень захворюваності населення, із визначенням розміру моральної шкоди, завданої такою протиправною поведінкою цих суб'єктів:
22 травня 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: Міністерство екології та природних ресурсів України, Міністерство охорони здоров'я України, Державну службу геології та надр України, Харківську міську раду Харківської області, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 5 000 000,00 грн з кожного;
22 вересня 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідача: прокуратуру Харківської області, з якої на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 10 000 000,00 грн;
05 жовтня 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державну екологічну інспекцію у Харківській області, Жовтневу районну державну адміністрацію Харківської області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 5 000 000,00 грн з кожного;
20 жовтня 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі                  у справі в якості співвідповідачів: Головне управління Державної          санітарно-епідеміологічної служби України, Головне управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації,               Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань                       в особі Харківського національного медичного університету, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 8 000 000,00 грн з кожного;
03 листопада 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: Департамент охорони здоров'я Харківської області державної адміністрації, Департамент охорони здоров'я Харківської міської ради Харківської області, Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 8 000 000,00 грн з кожного, та комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка №22», з якої на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 5 000 000,00 грн;
17 листопада 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідача: державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості», з якого на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 20 000 000,00 грн;
02 грудня 2015 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідача: Головне управління Державної служби України з питань праці у Харківській області, з якого на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 20 000 000,00 грн;
10 березня 2016 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 10 000 000,00 грн з кожного, та ОСОБА_7, ОСОБА_8, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 50 000 000,00 грн з кожного;
29 березня 2016 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_9, з якого на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 10 000 000,00 грн, та ОСОБА_10, з якої на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути 5 000 000,00 грн;
30 березня 2016 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_12, ОСОБА_11, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 5 000 000,00 грн з кожного;
14 квітня 2016 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_13, ОСОБА_14, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 5 000 000,00 грн з кожного, та ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_21, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 8 000 000,00 грн з кожного;
20 квітня 2017 року - заяву про зміну ціни позову і залучення до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_19, ОСОБА_20, з яких на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, стягнути по 8 000 000,00 грн з кожного.
Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року,  від 22 вересня 2015 року, від 05 жовтня 2015 року, від 20 жовтня 2015 року, від 03 листопад 2015 року, від 17 листопад 2015 року, від 02 грудня             2015 року, від 22 грудня 2015 року, від 10 березня 2016 року, від 30 березня 2016 року, від 14 квітня 2016 року, від 20 квітня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено: Міністерство екології та природних ресурсів України, Міністерство охорони здоров'я України, Державна служба геології та надр України, Харківська міська рада Харківської області, прокуратура Харківської області, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державна екологічної інспекції у Харківській області, Жовтнева районна державна адміністрації Харківської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у  м. Харкові в особі Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби України у Харківській області, Жовтневий районний відділ Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області в особі Головного Управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департамент охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, Департамент охорони здоров'я Харківської міської ради, Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи, комунальний заклад охорони здоров'я «Харківська міська поліклініка №22», державне підприємство «Гипрококс», Головне управління Державної служби України з питань праці у Харківській області, Український науково-дослідний вуглехімічний інститут, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, суддю Жовтневого районного суду                        м. Харкова Труханович В. В., Спірідонова М. О.
 
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року визначено підсудність справи Ленінському районному суду м. Харкова.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у статті 282 ЦК України визначено, що фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю і здоров'ю. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Оскільки подані відповідачами докази, які є належними і допустимими у цій справі, свідчать, що наявні у ОСОБА_4 захворювання не пов'язані з фактором впливу навколишнього природного середовища, то підстав для задоволення її позову немає.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову                ОСОБА_4 відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що під час розгляду справи не встановлено будь-яке порушення у діях відповідачів, яке б призвело до забруднення навколишнього природного середовища, яке у подальшому могло спричинити шкоду здоров'ю позивача.
Суд не заперечує можливості набуття ОСОБА_4 певних захворювань, наявність яких підтверджена належними і допустимими доказами, у зв'язку з факторами впливу навколишнього природного середовища. Однак, наявні в матеріалах справи докази не свідчать про заподіяння шкоди здоров'ю позивача саме діяльністю відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв'язку між її захворюваннями і можливими викидами відповідачами шкідливих речовин в атмосферне повітря.
Оскільки доказів протиправності дій відповідачів позивач не надала, як і наявності шкоди та причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями (бездіяльністю) і шкодою, а також позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, то підстав для задоволення позову ОСОБА_4 немає.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду про відмову в задоволенні її позову про поновлення права на безпечне довкілля, заборону незаконної господарської діяльності та відшкодування шкоди, завданої викидами в атмосферне повітря комплексом потенційно небезпечних об'єктів без отримання документів дозвільного характеру, свідчить про небажання суду відновити її порушені права на безпечне довкілля. 
Також апеляційним судом порушено принцип змагальності, оскільки в матеріалах справи містяться докази неотримання відповідачами судових повісток у зв'язку з їх поверненням за закінченням терміну зберігання, а ПрАТ «Харківський коксовий завод» і ПрАТ «Термолайф», будучи належним чином повідомлені про судове засідання, на нього не з'являлися, чим проявляли неповагу до суду.
При ухваленні оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не враховано положення постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662 «Про затвердження переліку професійних захворювань», згідно з якої її захворювання безпосередньо спричинені забрудненням навколишнього природного середовища.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2018 року Державна екологічна інспекція у Харківській області та у грудні 2018 року Управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, прокуратура Харківської області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, державне підприємство «Державний інститут по проектуванню підприємств коксохімічної промисловості» і ПрАТ «Харківський коксовий завод» подали відзиви на касаційну скаргу, які є ідентичними за містом, та вказують на те, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. 
Відмовляючи у задоволення позову ОСОБА_4, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем у порушення вимог статей 12,          81 ЦПК України не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди її здоров'ю саме діяльністю відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв'язку між її захворюваннями та можливими викидами відповідачами шкідливих речовин в атмосферне повітря.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Відповідно до статуту ПрАТ «Харківський коксовий завод» основним видом діяльності підприємства є виробництво і реалізація коксохімічної промисловості.
З метою здійснення своєї статутної діяльності, ПрАТ «Харківський коксовий завод» отримано: дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на період з 25 січня 2008 року до 25 січня 2013 року; дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на період з 30 травня 2011 року до 25 січня           2013 року; дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне              повітря стаціонарними джерелами на період з 07 листопада 2012 року               до 07 листопада 2017 року: дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на період з 16 грудня            2014 року до 16 грудня 2021 року.
Також ПрАТ «Харківський коксовий завод» отримано дозвіл на продовження виконання робіт підвищеної небезпеки на період з 08 квітня 2011 року             до 02 лютого 2012 року; дозвіл на продовження експлуатації об'єкта підвищеної небезпеки на період з 08 квітня 2011 року до 02 лютого 2012 року; дозвіл експлуатації устаткування підвищеної небезпеки при виробництві коксу та коксопродуктів на період з 24 травня 2013 року до 24 травня          2018 року, дозвіл експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на період з 22 березня 2013 року до 22 березня 2018 року; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки при виробництві коксу і коксопродуктів, а також експлуатації устаткування підвищеної небезпеки на період з 31 травня 2012 року по 31 травня 2017 року.
 
Відповідно до статуту ПрАТ «Термолайф» основним видом діяльності підприємства є торгівля нафтопродуктами, виробництво будівельних і облицювальних матеріалів, продукції виробничо-технічного призначення.
З метою здійснення своєї статутної діяльності, ПрАТ «Харківський коксовий завод» отримано: дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на період з 23 листопада 2009 року                  до 23 листопада 2014 року; дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на період з 23 жовтня          2014 до 23 жовтня 2021 року. 
Також ПрАТ «Термолайф» отримано дозвіл на експлуатування устаткування, пов'язане з використанням, зберіганням небезпечних або шкідливих речовин на період з 04 червня 2014 року по 03 червня 2019 року.
 
Із наданих відповідачами доказів (висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02 грудня 2013 року № 05.03.02-07/109657, акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства                     № 905/-7-46, складений Державною екологічною інспекцією Харківської області 15, 16, 19-23, 26-28 вересня 2011 року; акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 05 листопада 2009 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 27 жовтня 2009 року, акті санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 14-23 липня 2009 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19-30 липня 2010 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 10 листопада             2010 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 08 лютого 2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 21 грудня 2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 14 жовтня 2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 27 вересня            2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 07 вересня 2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 02 серпня 2011 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 06 лютого 2012 року, висновок державної екологічної експертизи від 24 грудня           2006 року № 112, висновок Харківської-обласної санітарно епідеміологічної станції від 13 грудня 2006 року № 85, акт позапланової перевірки стану цивільного захисту (цивільної оборони) та техногенної безпеки від 09 серпня 2011 року, лист Харківської обласної санітарно-епідеміологічної станції          від 23 листопада 2011 року № 3.1/10827, результати проведення громадської екологічної експертизи за 2008 рік, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 29 грудня 2006 року № 05.03.02-07/64894, висновок державної екологічної експертизи від 24 лютого 2006 року № 112, лист Харківської обласної санітарно-епідеміологічної станції від 05 березня 2012 року № 3/1/2239, акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 13 червня 2012 року, лист Державної екологічної інспекції у Харківській області від 25 січня 2013 року  № 502/01-28/08-23, лист Державної екологічної інспекції України від 17 липня 2014 року № 2/2-1/998/2-3) вбачається, що у ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» наявні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; джерела викидів в атмосферу забруднюючих речовин обладнані устаткуванням очищення газу; перевірка установок очищення газу на ефективність здійснюється щорічно; установки працюють ефективно; результати інструментальних досліджень перевищень дозволених нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не зафіксували; на підприємствах регулярно ведеться контроль дотримання нормативів викидів з джерел викидів і якості атмосферного повітря в зоні впливу підприємства (санітарно-захисній зоні); обсяг викидів відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України, забруднення навколишнього середовища не встановлено, підприємства дотримуються встановлених нормативних санітарно-захисних зон, стан охорони праці та безпеки промислового виробництва відповідає вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.
 
Вказане свідчить, що контролюючими органами діяльність ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» була оцінена як             така, що відповідає вимогам діючого законодавства. Порушень, пов'язаних із забрудненням навколишнього природного середовища, у їх діяльності не встановлено. 
 
2. Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.
 
Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до статті 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.
 
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
 
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) судам роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
 
Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
 
Отже, положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями.
 
Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. 
 
Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.
 
При цьому згідно з презумпцією завдавача шкоди відсутність вини у своїх діях доводить відповідач.
 
Оскільки будь-яких порушень у діях ПрАТ «Харківський коксовий завод» і ПрАТ «Термолайф», яке б призвело до забруднення навколишнього природного середовища, яке у подальшому могло спричинити шкоду здоров'ю позивача, не встановлено, а позивач у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди її здоров'ю саме діяльністю відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв'язку між її захворюваннями та можливими викидами шкідливих речовин в атмосферне повітря, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 
При цьому, судом установлено, що інші відповідачі при видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки, проведенні перевірок, наданні відповідей на запити позивача діяли у відповідності до вимог законодавства, оскільки доказів на спростування позивачем цих обставин не надано.
 
Доводи касаційної скарги, що певні судові засідання були проведені судом за відсутності доказів належного повідомлення відповідачів про ці судові засідання не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду за касаційною скаргою ОСОБА_4, оскільки ці обставини не свідчать про порушення її прав, з касаційними скаргами на постанову апеляційного суду відповідачі з указаних підстав не зверталися.
 
Твердження ОСОБА_4, що постанова Кабінету Міністрів України              від 08 листопада 2000 року № 1662 «Про затвердження переліку професійних захворювань» свідчить про завдання шкоди її здоров'ю забрудненням навколишнього природного середовища є безпідставним, оскільки вказаною постановою наведено перелік професійних захворювань із зазначенням ймовірної причини цих захворювань. Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_4 на ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» не працювала.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Б. І. Гулько
 
Ю. В. Черняк