Постанова
Іменем України 
16 травня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 760/2986/14-к
Провадження № 51-9170 км 18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
Головуючого                                  ОСОБА_1 , 
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурорів                                      ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
 
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурорів Генеральної прокуратури України на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2018 року, якою прокурорам Генеральної прокуратури України повернуто заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанцій обставини
 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 січня 2014 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року вищевказану ухвалу залишено без змін.

 
Прокурори Генеральної прокуратури України звернулися до Апеляційного суду                         м. Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року.
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2018 року прокурорам Генеральної прокуратури України повернуто зазначену вище заяву.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі прокурори Генеральної прокуратури України просять скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначають, що рішення судді апеляційної інстанції є необґрунтованим і невмотивованим.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
Прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили задовольнити касаційну скаргу.
 
Мотиви Суду
 
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку. 
 
Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Частинами 2, 3 ст. 464 КПК України встановлено, що суддя перевіряє заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Якщо таку заяву не оформлено згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких заява повертається у визначених цією статтею випадках.
Таким чином, на стадії вирішення питання щодо відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та перевірки заяви на відповідність вимогам ст. 462 КПК України процесуальним законом передбачено можливість 
 
прийняти рішення про відкриття провадження за такою заявою або про повернення її у встановлених ч. 3 ст. 429 КПК випадках. 
Положеннями ч. 3 ст. 429 КПК України встановлено, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Як убачається з матеріалів провадження, приймаючи рішення про повернення заяви прокурорів Генеральної прокуратури України про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 рокуза нововиявленими обставинами, суддяАпеляційного суду м. Києва вказав, що вона не відповідає вимогам ст. 462, ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки викладені в ній доводи є суперечливими та неоднозначними. Крім того з заяви не можливо встановити, які саме обставини дають підстави для перегляду судового рішення в порядку Глави 34 КПК України, мали місце під час постановлення зазначеної ухвали. Одночасно в ухвалі вказано, що зі змісту заяви про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року неможливо встановити суд якої інстанції першим допустив помилку. 
 
Тобто, встановивши що заява не оформлена згідно з вимогами, передбаченими                         ст. 462, ч. 2 ст. 459, ч. 1 ст. 463 КПК України, суддя не застосував положення ч. 3 ст. 429 КПК України, та за наявності підстав для залишення її без руху і надання строку на усунення недоліків, передчасно прийняв рішення про її повернення. 
 
Таким чином, суддею апеляційного суду було допущено таке порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України  слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу судді апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. 
 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441 КПК України, Суд
 
ухвалив:
 
Касаційну скаргу прокурорів Генеральної прокуратури України задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2018 року, якою прокурорам Генеральної прокуратури України повернуто заяву про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року за нововиявленими обставинамискасувати і призначити  новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
 
Постанова Верховного Суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3