Постанова
Іменем України
07 березня 2019 року 
 
м. Київ
справа № 757/35730-ц
провадження № 61-24560св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
ОлійникА. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_4,
 
відповідач - держава Україна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у складі судді Антоненко Н. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Історія справи
У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Ухвалою суду першої інстанції запропоновано позивачу сформулювати зміст вимог, який має містити предмет та підставу кожної вимоги, викласти обставини в обґрунтування вимог позову, оскільки це є правом позивача і не є повноваженнями суду при розгляді справи. Крім того, ОСОБА_4 в позові зазначив відповідачем державу Україна, виконавцем Кабінет Міністрів України, конкретно Секретаріат Кабінету Міністрів України, відділ по роботі із зверненнями громадян Департаменту забезпечення документообігу, контролю та роботи із зверненнями громадян, конкретно не вказавши одного чи декілька відповідачів, яких він вважає за необхідне визначити відповідачів у вказаній справі.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії визнано неподаною і повернуто заявнику.
Ухвалу суду першої інстанцїі мотивовано тим, що 18 жовтня 2016 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, проте станом на 19 жовтня 2016 року недоліки позовної заяви не усунено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від                  19 жовтня 2016 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали Апеляційного суду м Києва.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачу необхідно зазначити місце проживання та перебування сторін усправі, у якій оскаржується рішення та в чому полягає незаконність судового рішення суду першої інстанції. Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованими, оскільки позовні вимоги не пов'язані з виплатою компенсації, поверненням майна або відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». Доказів на підтвердження інших пільг щодо сплати судового збору згідно з вимогами статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року у матеріалах справи відсутні. 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від               19 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що 04 березня                    2017 року  ОСОБА_4 отримав копію ухвали судді Апеляційного суду                    м. Києва від 24 лютого 2017 року, про що є відмітка на зворотному поштовому повідомленні, однак зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги не усунув.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та від                         29 березня 2017 року, у якій просить скасувати вказані судові рішення та передати справу для продовження розгляду справи до суду першої чи апеляційної інстанцій.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
18 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4
У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до держави Україна про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарженняухвали Печерського районного суду м. Києва від                     04 серпня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року закрито.
Аргументи учасників  справи 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не надіслано позивачу ухвалу про повернення його позовної заяви, отже, порушено положення статей 122, 222 ЦПК України 2004 року.
Позивач отримав ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого                   2017 року та у встановлений апеляційним судом строк виконав вимоги ухвали про усунення недоліків, однак з невідомих причин суд апеляційної інстанції не отримав надіслані позивачем доповнення до апеляційної скарги.  
13 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва отримав доповнення до апеляційної скарги позивача, про що є відмітка на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення.  
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною другою статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовується положення статті 121 ЦПК України.
Згідно з частинами першою, другою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги позивачу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що 04 березня 2017 року  ОСОБА_4 отримав копію ухвали судді Апеляційного суду  м. Києва від 24 лютого               2017 року, про що є відмітка на зворотному поштовому повідомленні, однак станом на дату постановлення ухвали зазначені недоліки апеляційної скарги не усунув (а. с. 100).
Згідно з матеріалами справи 09 березня 2017 року ОСОБА_4 направив уточнену апеляційну скаргу на адресу Печерського районного суду м. Києва, яку суд першої інстанції отримав 13 березня 2017 року та направив до Апеляційного суду м. Києва 29 березня 2017 року (а. с. 103-116). 
З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та матеріали справи, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про обґрунтованість повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 у зв'язку  відсутністю доказів усунення її недоліків. 
Доводи касаційної скарги про те, що причини неотримання Апеляційним судом м. Києва у розумні строки доповнення до апеляційної скарги, є необґрунтованими, оскільки згідно з конвертом відправлення вказаного доповнення адресатом зазначено Печерський районний суд м. Києва, а не Апеляційний суд м. Києва.  
З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2017 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
 
                                                                                                                        В.О. Кузнєцов
 
                                                                                                                        В. А. Стрільчук