Постанова
Іменем України
 
25 лютого 2019 року
м. Київ 
справа № 361/4829/15-ц
провадження № 61-10233св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Сімоненко В. М.,                 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича,
відповідач -  ОСОБА_5,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» -                     КадироваВ. В. (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовна заява мотивована тим, що 21 червня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» правонаступником, якого є ПАТ «Дельта Банк» та                ОСОБА_5 укладено кредитний договір. На забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 21 червня 2007 року між тими самими сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 15 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі                    665 323,46 грн, на погашення якої ПАТ «Дельта Банк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на нього.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області                                    від 24 березня 2016 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутності від позивача не надходило.
Постановою  Апеляційного суду Київської області від 26 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що  суд першої інстанції при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду дотримався вимог процесуального права, так як обставини належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи підтверджуються матеріалами справи.
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду,                                               ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанції під час вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду не було враховано поважності причин неявки в судові засідання. Вказував, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк»  - Кадирова В. В. У зв'язку з цим, останнім було прийнято рішення від 03 березня 2015 року № 25 «Про скасування довіреностей», яким скасовано будь-які довіреності на представництво ПАТ «Дельта Банк» та/або вчинення правочинів від його імені. Крім того, посилався на втрату копії ухвали суду першої інстанції, оскільки на підставі вищезазначеного було змінено місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк» на бул. Дружби Народів, 38 у м. Києві.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що ухвалою Броварського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки і справу призначено до судового розгляду на 29 вересня 2015 року.
Про час і місце розгляду справи позивач був повідомлений 01 вересня                    2015 року, згідно із відміткою на рекомендованому повідомленні.
29 вересня 2015 року сторони в судове засідання не з'явились.
В подальшому місцевим судом призначалися засідання на 01 грудня                       2015 року (позивач повідомлений про час і місце розгляду справи                           25 листопада 2015 року), 26 січня 2016 року (позивач повідомлений про час і місце розгляду справи 28 грудня 2015 року), 18 лютого 2016 року (позивач повідомлений про час і місце розгляду справи 01 лютого 2016 року),                         24 березня 2016 року (позивач повідомлений про час і місце розгляду справи 18 березня 2016 року).
Установлено, що в судове засідання призначене на  24 березня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» повторно не з'явився,  заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Вказані обставини не свідчать про належне виконання позивачем процесуального обов'язку щодо забезпечення присутності його представників в судових засіданнях.
 
Згідно із частиною третьою статті 169 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
 
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, суд не зобов'язаний з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
 
Враховуючи викладене, суди, встановивши те, що ПАТ «Дельта Банк», будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в суді першої інстанції, не направило свого представника у призначенні судові засідання,  дійшли обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду.
 
Доводи скаржника про поважність причин неявки до суду не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки наслідки, передбачені частиною третьою статті 169 та пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, застосовуються судом в усіх випадках, коли позивач повторно не з'явився до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.
Посилання заявника на запровадженням у банку тимчасової адміністрації, скасування 03 березня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Дельта Банк» всіх виданих до цього довіреностей на представництво інтересів банку, та зміну адреси місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк» ніяким чином не можуть слугувати виправданням поважності повторної неявки у судове засідання. 
Оскільки при зверненні до суду із цим позовом ПАТ «Дельта Банк» вказав юридичну адресу: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адресу для листування: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39, за зазначеною юридичною адресою судом направлялися поштові відправлення, які вручені відповідальній особі, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
В матеріалах справи відсутні будь-які заяви ПАТ «Дельта Банк» або особи, уповноваженої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб діяти від його імені, про зміну місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані  рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій  не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича,  залишити без задоволення.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області  від 24 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | І. М. Фаловська   В. С. Висоцька   В. М. Сімоненко