Постанова
Іменем України 
16 травня 2019 р.
м. Київ
справа № 190/22/18
провадження № 51-5486км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 , 
за участю: 
прокурора                                                              ОСОБА_5 ,
захисника (в режимі відеоконференції)         ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі відеоконференції)     ОСОБА_7 
 
розглянув  у  відкритому  судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від  02 лютого 2018 року, якою повернуто апеляційну скаргу захисника на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області  від 12 січня 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою  Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області  від 12 січня 2018 року заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Дніпропетровського обласного суду від 14 листопада 2000 року, яким він засуджений за вчинення злочинів, передбачених   п. п. «б», «г», «з» ст. 93,  п. п. «б», «г», «з» ст. ст. 17, 93 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі, повернуто, оскільки вона подана після закінчення процесуального строку, а особа, яка її подала не порушує питання про його поновлення. 
Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року повернуто захиснику ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , її апеляційну скаргу на зазначену ухвалу місцевого суду з підстав, передбачених                      п.4 ч.3 ст.399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суддя при прийнятті рішення дійшов необґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження ухвали місцевого суду.
Засуджений ОСОБА_7 у своєму зверненні до касаційного суду підтримує доводи свого захисника щодо необґрунтованості та незаконності ухвали апеляційного суду. Окрім того, просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу, а засуджений ОСОБА_7 частково підтримав подану в його інтересах касаційну скаргу.
Прокурор вважав, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.
Мотиви суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбачених ст. 395 КПК України строків, слід чітко встановити початок перебігу цих строків та їх закінчення. 
При цьому суду необхідно враховувати положення статей 115, 116 КПК України, які регулюють порядок обчислення процесуальних строків.
Відповідно до ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально—профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Ці законодавчі приписи суддя апеляційного суду залишив поза увагою.
Повертаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , суддя апеляційного суду зазначив, що апеляційну скаргу подано 24 січня 2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку та без порушення питання про поновлення цього строку.
При цьому такий висновок не ґрунтується на матеріалах провадження, суддя дійшов необґрунтованого висновку про те, що ця скарга подана поза межами строку на апеляційне оскарження, не з`ясувавши дату здачі цієї скарги на пошту.
Так, ухвалу місцевого судді постановлено 12 січня 2018 року. Отже, днем закінчення                  7-денного строку на апеляційне оскарження цієї ухвали є 19 січня 2018 року.
Із даних, що містяться у долученому до касаційної скарги фіскальному чеку ПАТ «Укрпошта» та поштового конверта ( а.п. 97) вбачається, що апеляційну скаргу захисником було здано на поштове відділення № 98 м. Дніпра саме 19 січня 2018 року та відправлено до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, тобто в межах строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
Отже, захисник, подаючи апеляційну скаргу, не порушив встановлений у п. 4 ч. 3 ст. 395 КПК України строк на оскарження судового рішення.
На стадії прийняття апеляційної скарги суддя апеляційного суду не перевірив належним чином зазначених обставин, а тому допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки перешкодило судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування.
Вирішуючи питання щодо подальшого руху по справі після скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції є недоцільним, оскільки ухвала Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року вже скасована за апеляційною скаргою засудженого з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Отже, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, зокрема таких як верховенство права та законність, колегія суддів дійшла висновку, що у цьому конкретному випадку саме по собі скасування оскаржуваної ухвали судді апеляційного суду забезпечить, наскільки це можливо, відновлення порушених під час апеляційного оскарження судового рішення прав та інтересів захисника і в такий спосіб забезпечить виконання визначених кримінальним процесуальним законом завдань кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від  02 лютого 2018 року, якою повернуто апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області  від 12 січня 2018 року - скасувати.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді

ОСОБА_8                                       ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3