ПОСТАНОВА
Іменем України

12 квітня 2019 року 
Київ
справа №804/3858/16
адміністративне провадження №К/9901/25046/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 (суддя Єфанова О.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 (судді: Панченко О.М. (головуючий), Іванов С.М., Чередниченко В.Є.) у справі № 804/3858/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №0000034703 від 04.02.2015, яким до позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 777 458,41 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу, які зазначені в акті перевірки, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є безпідставними та необґрунтованими, а тому таке податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Справа розглядалась судами неодноразово.
4. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016, у задоволенні позову Товариства відмовлено.
5. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивачем було пропущено встановлений граничний термін розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, у зв'язку з чим відповідачем обґрунтовано проведено нарахування пені відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". При цьому суди вказали, що при розрахунку пені контролюючим органом було враховано дати звернення ПАТ "Дніпроазот" до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовами про стягнення з компанії-нерезидента "FIASTRA TRADING LIMITED" (Кіпр) заборгованості по зовнішньоекономічним контрактам з урахуванням вимог частини 2 ст. 4 вищевказаного Закону, а пеня фактично була нарахована за період, що передує часу порушення справи за позовами 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2016, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства.
7. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ "Дніпроазот" з питань дотримання вимог валютного законодавства України згідно отриманих повідомлень ПАТ КБ "ПриватБанк" №Э.21.0.0.0/4-37430 від 05.11.2014, №Э.21.0.0.0/4-42286 від 05.12.2014, по контрактах №145237 від 18.11.2013, № 145238 від 18.11.2013, № 146111 від 28.04.2014, № 146112 від 25.04.2014 за період з 18.11.2013 по 30.11.2014, за результатами якої складено акт № 36/28-01-47-03-05761620 від 21.01.2015 та прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.
Відповідно до висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, позивачем допущено порушення вимог ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", що полягало у ненадходження валютної виручки по контрактам, укладеним з "FIASTRA TRADING LIMITED" № 145237 від 18.11.2013, №145238 від 18.11.2013, № 146111 від 28.04.2014, № 146112 від 25.04.2014, а саме: 
- за контрактом №145237 період прострочення з 08.10.2014 по 15.10.2015 - 08 днів; 
- за контрактом №145238 період прострочення з 07.10.2014 по 15.10.2015 - 09 днів; 
- за контрактом №146112 період прострочення з 03.10.2014 по 15.10.2015 - 13 днів та з 10.10.2014 по 15.10.2014 - 06 днів.
Судами встановлено, що ПАТ «Дніпроазот» (продавець) було укладено контракти з компанією «FIASTRA TRADING LIMITED» (покупець) №145237 від 18.11.2013,   № 145238 від 18.11.2013, № 146111 від 28.04.2014,   №146112 від 25.04.2014, у період з 04 по 11 липня 2014 року здійснено митне оформлення 4-х партій вантажу на адресу покупця-нерезидента «FIASTRATRADINGLIMITED» (Кіпр), який не оплатив отриману продукцію та порушив передбачені контрактами строки.
ПАТ "Дніпроазот" 16.10.2014 звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) із позовами про стягнення з компанії-нерезидента "FIASTRA TRADING LIMITED" (Кіпр) заборгованості по зазначеним контрактам (що також було встановлено під час проведення перевірки та не заперечувалося в судовому засіданні під час слухання справи).
Постановами МКАС при ТПП України від 16.10.2014 відкрито провадження по справам за позовами ПАТ «Дніпроазот»  до компанії-нерезидента "FIASTRA TRADING LIMITED" (Кіпр).
За результатами розгляду вказаних позовів, МКАС при ТПП України прийнято відповідні рішення на користь позивача (АС № 494к/2014 від 26.02.2015, АС № 496к/2014 від 04.03.2015, АС № 497к/2014 від 17.04.2015).
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9. В доводах касаційної скарги позивач наводить норми матеріального права, вказує на їх неправильне застосування, зазначає про неправильний висновок судів попередніх інстанцій, оскільки не було враховано того, що контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення до винесення рішень за прийнятими до розгляду МКАС при ТПП України позовними заявами ПАТ "Дніпроазот", що на думку скаржника є порушенням вимоги cт.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Також судами не було враховано, що порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними з нерезидентом, Компанією "FIASTRA TRADING LIMITED" (Кіпр), відбулося за вини нерезидента, а також ту обставину, що позивач не міг завчасно, до закінчення передбаченого контрактами строку проведення розрахунків звернутися до суду з позовом до нерезидента. Наведене на думку позивача свідчать про порушення судом норм ст. 238, 241 Господарського кодексу України, а також ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Крім того, на думку позивача при розрахунку пені відповідач мав застосовувати валютний курс Національного Банку України (НБУ) наступний за оформленням митної декларації день, що засвідчує факт поставки продукції за відповідним Контрактом, а не застосовувати валютний курс НБУ, що діяв на перший день після закінчення законодавчо встановленого 90-денного терміну повернення валютної виручки. 
10. Контролюючим органом надано відзив на касаційну скаргу в якому вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, у зв'язку з чим просить залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Пункт 1.1 статті 1. 
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
11.2. Підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14.
Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
11.3. Підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14. 
Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
11.4. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.
Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
12. Господарський кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Стаття 218. 
Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
13. Закон України від 23.09.1994 року №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
13.1. Частина перша статті 1. 
Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.
13.2. Частина п'ята статті 1. 
Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
13.3. Частина перша статті 4. 
Порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
13.4. Частина друга статті 4. 
У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або  встановлені Національним банком України відповідно  до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
13.5. Частина четверта статті 4. 
У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
13.6. Частина п'ята статті 4.
Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.
14. Постанова Правління Національного Банку України від 12.05.2014 №270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язково продажу надходжень в іноземній валюті»:
14.1. Пункт 1. 
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
15. Постанова Правління Національного Банку України від 20.08.2014 №515 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України":
15.1. Пункт 1.
Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством.
17. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".
18. У разі порушення встановлених строків до платника податків застосовується відповідальність у вигляді пені в визначеному розмірі, а саме 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті за кожний день прострочення.
19. Прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 вказаного Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
21. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
22. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем допущено порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо ненадходження валютної виручки по зовнішьоекономічним контрактам у визначені строки, а тому застосування до Товариства пені є правомірним. 
Щодо розрахунку пені та її розміру, то такий розрахунок проведено контролюючим органом також у відповідності до вимог статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», зокрема періоди (дні) прострочення встановлено з урахуванням дати звернення ПАТ "Дніпроазот" до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовами про стягнення з компанії-нерезидента "FIASTRA TRADING LIMITED" (Кіпр) заборгованості по зазначеним контрактам, тобто з урахуванням вимог частини другої ст. 4 вказаного Закону, а пеня нарахована за період, що передує часу порушення справи за позовами позивача в Міжнародного комерційного арбітражного суду тобто до 16.10.2014, що вбачається з розрахунків, які наявні в матеріалах справи (т.1 а.с. 30, т.2 а.с.27).
Посилання позивача на те, що контролюючим органом безпідставно прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення до ухвалення Міжнародним комерційним арбітражним судом рішення по суті по зверненням Товариства, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» такого обмеження не містить, крім того ухвалення рішення по суті вказаним судом не призвело не неправильного обрахунку застосованої до позивача пені, адже така була розрахована контролюючим органом за період з дня виникнення заборгованості (наступний за 90-денним строком) по день, що передував зверненню до Міжнародного комерційного арбітражного суду.
Вказане узгоджується з приписами частини четвертої статті 4 Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», адже навіть у разі задоволення Міжнародним комерційним арбітражним судом позову пеня за порушення строків не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом, проте до дати прийняття позову така пеня має бути нарахована, а відповідно і сплачена.
Безпідставним є і посилання Товариства на те, що при розрахунку пені відповідач мав застосовувати валютний курс НБУ наступний за оформленням митної декларації день, а не застосовувати валютний курс НБУ, що діяв на перший день після закінчення законодавчо встановленого 90-денного терміну повернення валютної виручки, оскільки такі посилання не ґрунтуються на будь-якій нормі законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
23. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно та в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
24. З урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства.
25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 слід залишити без задоволення.
26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі № 804/3858/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду