Постанова
іменем україни
7 травня 2019 року
м. Київ
справа № 1-152/2000
провадження № 51–6921км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палатиКасаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 , 
прокурора                           ОСОБА_5 ,                                                                
засудженого                       ОСОБА_6 ,
захисника                                      ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2018 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 28 грудня 2000 року щодо ОСОБА_6 . 
Обставини справи та зміст оскаржуваних судових рішень. 
Вироком Київського міського суду від 28 грудня 2000 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 94,  пунктами «а», «е», «з» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 123, ст. 100 Кримінального кодексу України 1960 року (далі – КК 1960 року), з застосуванням ст. 42 КК 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього  майна, яке є його власністю.
ВерховнийСуд України ухвалою від 11 жовтня 2001 року цей вирок залишив без зміни.  
На даний час ОСОБА_6   відбуває покарання в місцях позбавлення волі. 
18 серпня 2017 року захисник ОСОБА_7 звернулася до Апеляційного суду м. Києва з заявоюпро перегляд зазначеного вирокуза нововиявленими обставинами в порядку глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Ухвалою судді апеляційного суду від 15 січня 2018 рокувказану заяву повернуто на підставі ч. 3 ст. 464 КПК.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Захисник стверджує, що у своїй заяві про перегляд вироку в порядку глави 34 КПК навела обставини, які, на її думку, є нововиявленими та могли вплинути на судове рішення, а тому вважає, що ухвала судді апеляційного суду про повернення заяви через її невідповідність вимогам ст. 462 КПК є незаконною.
Позиція учасників судового провадження
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 вимоги касаційної скарги підтримали. У своїх поясненнях в суді касаційної інстанції ОСОБА_6 також звернув увагу Суду на те, що, на його думку, апеляційний суд прийняв рішення за заявою захисника ОСОБА_7 з порушенням правил інстанційної підсудності та просив оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у Броварському міськрайонному суді Київської області.
Прокурор із вимогами касаційної скарги погодилася частково, просила оспорюване рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 5 КПК, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. 
Як убачається з матеріалів провадження, Київський міський суд, який переглядав у касаційному порядку рішення місцевих судів та на базі якого пізніше було створено Апеляційний суд м. Києва, при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_6 і постановленні у ній вироку28 грудня 2000 року за правилами чинного на той час Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року,діяв як суд першої інстанції.
Захисник ОСОБА_7 звернулася до Апеляційного суду м. Києва із заявою про перегляд цього вироку 22 серпня 2017 року, тобто під час дії нового КПК правилами якого передбачено, що розгляд справи (кримінального провадження) в суді першої інстанції здійснюють виключно місцеві (районні) суди. Суди апеляційної інстанції здійснюють свої повноваження лише щодо перегляду судових рішень постановлених судами першої інстанції у випадках передбачених законом (статті 3, 30, 33, розділи IVтаV КПК).
Згідно зі ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
За правилами ч. 1 ст. 466 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Таким чином, згідно з положеннями кримінального процесуального закону заяву ОСОБА_8  про перегляд за нововиявленими обставинами вирокуКиївського міського суду від 28 грудня 2000 року щодо ОСОБА_6 як суд першої інстанції повинен розглядати місцевий (районний) суд (ст. 33 КПК).
Отже, рішення про повернення заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами було прийнято суддею апеляційного суду з порушенням правил інстанційноїпідсудності, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції в порядку п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.
Відповідно до ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_6 був засуджений за тяжкі злочини вчинені на території м. Бровари Київської області та в м. Будапешт Республіки Угорщина,а тому за правилами діючого Кримінального процесуального кодексу України заяву захисника про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами повинен був розглядати Броварський міськрайонний суд Київської області.
Оскільки заяву захисника ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду відносно ОСОБА_6 від 28 грудня 2000 року було розглянуто апеляційним судом з порушенням правил інстанційної підсудності, що відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 412, ст. 436, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, наведені у касаційній скарзі захисника доводищодо незаконності ухвали апеляційного суду колегія суддів не розглядає, а тому цю скаргу слід задовольнити частково. 
Керуючись статтями  433, 434, 436, 438, 441 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2018 року про повернення заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Київського міського суду від 28 грудня 2000 року відносно ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Матеріали провадження направити у Броварський міськрайонний суд Київської  області. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                      ОСОБА_3