ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2019 року 
Київ
справа №804/6995/13-а
адміністративне провадження №К/9901/8299/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 (суддя -  Ляшко О.Б.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 (головуючий суддя - Баранник Н.П., судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.) у  справі                           № 804/6995/13-а за позовом Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції           м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Північне» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості,-

встановив:
Лівобережна об`єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - Лівобережна ОДПІ) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про стягнення боргу Комунального підприємства «Північне» Дніпропетровської міської ради (далі - КП «Північне») в розмірі 1492239,08 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015, в позові відмовлено.

Ухвалюючи рішення суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем не надано доказів здійснення у відповідності до статті 95 Податкового кодексу України продажу майна третьої особи, що внесено в податкову заставу, а, отже, позивач не здійснив за платника податків на користь держави всіх необхідних заходів щодо погашення податкового боргу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних про стягнення спірної суми податкового боргу.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Лівобережна ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2013, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю.

В обґрунтування своїх вимог Лівобережна ОДПІ посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права і зазначає, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки невірно оцінили залучені до справи докази та фактичні обставини справи, які свідчать про недостатність коштів на рахунку КП «Північне» та власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено. 

Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом та не надали відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, КП «Північне» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 21.03.2003, ідентифікаційний код 32350042, що підтверджується витягом з ЄДР станом на 23.05.2013, перебуває на обліку в Лівобережній МДПІ як платник податків і зборів з 03.04.2003 № 3373. 
Заборгованість КП «Північне» з податку на додану вартість в розмірі 1492239,08 грн. виникла у зв`язку з несплатою самостійно визначеного грошового зобов`язання по податкових деклараціях за період травень 2011 року - березень 2013 року. 
Крім того, Лівобережною МДПІ проведено документальну невиїзну перевірку підприємства з питань своєчасності нарахування та сплати узгодженої суми податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 03.11.2011 NQ017008 та встановлено, що підприємством в порушення підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, допущено несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додaнy вартість по деклараціях за травень 2009 року №39016 по строку сплати 30.06.2009, за червень 2009 року №51093 по строку сплати 30.07.2009, за липень 2009 року №64798 по строку сплати 30.08.2009, за серпень 2009 року №71143 по строку сплати 30.09.2009 року, за вересень 2009 року №83300 по строку сплати 30.10.2009, за жовтень 2009 року №98157 по строку сплати 30.11.2009.

На підставі названого акту перевірки, Лівобережною МДПІ прийнято податкове  повідомлення-рішення від 03.11.2011 №0004681501, яким підприємству визначено суму штрафної санкції в розмірі 42282,27 грн. 

Вказане повідомлення-рішення вручене під підпис посадовій особі підприємства 03.11.2011 та не оскаржувалось платником податків, а отже сума грошового зобов`язання є узгодженою. 

У зв`язку з несплатою підприємством узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки на особовому рахунку платника податків виникла заборгованість в розмірі 42282,27 грн. 

Також, у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов`язання підприємству в порядку статті 129 Податкового кодексу України нарахована пеня в розмірі 203892,50 грн. 

В зв`язку з виникненням податкового боргу на підставі статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» підприємству КП «Північне»  видано першу податкову вимогу від 14.03.2007 №1/305 та другу податкову вимогу від 20.04.2007 №2/431.

На виконання статті 89 Податкового кодексу України 25.04.2013 податковим керуючим складено акт опису майна у податкову заставу №I2671/10/19-135, згідно з яким проведено опис майна на загальну суму 3253,10 грн.

17.01.2013 позивач звернувся до Дніпропетровської міської ради з листом за                        № 1344/10/19-135, в якому з посиланням на статтю 96 Податкового кодексу України просив вжити заходів спрямованих на зменшення податкового боргу третьої особи. Проте, відповідачем не були вжиті заходи, щодо погашення податкового боргу КП «Північне».

Відповідно до пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. 

Згідно з пунктом 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. 

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно. 

В той же час, наведені особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств не змінюють послідовність реалізації стадій стягнення податкового боргу, визначених статтею 95 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 95.1 цієї статті Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Орган державної податкової служби звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. 

За правилами пункту 95.7 статті 95 Податкового кодексу України продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торгівельні організації. 

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо усі перелічені заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 Податкового кодексу України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Однак, у розглядуваній ситуації, як з`ясовано судами, позивачем не подано доказів на підтвердження отримання недостатньої суми грошових коштів від продажу внесеного в податкову заставу майна КП «Північне» або відсутності в нього майна, яке може бути внесено в податкову заставу та відчужено, а відтак висновок судових інстанцій про передчасність звернення Лівобережної МДПІ до адміністративного суду з даним позовом слід визнати правильним.

За наведених обставин, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення заявлених Лівобережною МДПІ позовних вимог про стягнення з органу місцевого самоврядування такого податкового боргу.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції                                м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду