ПОСТАНОВА
Іменем України

28 березня 2019 року 
Київ
справа №808/909/16
адміністративне провадження №К/9901/25279/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,  розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу | Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області
на постанову | Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 (суддя: Н.В. Стрельнікова)
та ухвалу | Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 (колегія у складі суддів: В.Є. Чередниченко,  А.О. Коршун, О.М. Панченко )
у справі | №808/909/16
за позовом | Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ»
до | Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області
про | скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» звернулося до суду з позовом, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 07.10.2015 за №195081722 та за №0196081722.
Позовні вимоги мотивовані відсутністю порушень, зазначених в акті перевірки. Податковим органом неправомірно розраховано земельний податок із застосуванням коефіцієнту функціонального використання землі «землі комерційного призначення» замість коефіцієнту «землі промисловості».
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0196081722, прийняте Приморською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області 07.10.2015. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що самостійна зміна відповідачем функціонального призначення земельної ділянки, ґрунтується на припущеннях та є безпідставною. Діяльність з передачі майна в оренду не зумовлює здійснювати розрахунок земельного податку як за землі комерційного використання із застосуванням коефіцієнта 2,5. А також дійшли висновку про підтвердження доводів податкового органу про порушення позивачем вимог п. 250.9 ст. 250 ПК України.
Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в задоволеній частині позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а обставини, що мають значення для вирішення справи, судами з'ясовані неповно.
В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 24.12.2014 №01-08/626, виданого відділом Держземагенства у Приморському районі Запорізької області Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області зазначено, що: земельна ділянка власником якої є ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ», площею 66385 кв.м, яка знаходиться в м.Пологи, с-ще Нельгівка, вул. Елеваторна, 1, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1988231 грн., назва земельної ділянки: землі промисловості, коефіцієнт Кф - 1,2.
В матеріалах справи відсутні документи, які б визначали цільове чи функціональне використання землі яка знаходиться в м.Пологи, с-ще Нельгівка, вул. Елеваторна, 1, як комерційне.
Згідно договору оренди нерухомого майна № 62-20/06/14 від 20 червня 2014 року, укладеного між ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» (орендодавець) та ТОВ «Соняшне насіння» (орендар), орендар приймає в тимчасове платне користування частину нерухомого майна, яке знаходиться: Запорізька область, Приморський район, сел. Нельгівка, вул. Елеваторна-1 з метою здійснення господарської діяльності орендатора, яка пов'язана із зберіганням зерна (плодів зернових, зернобобових та олійних культур).
Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку філії «Нельгівській елеватор» ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 38267746) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2014 по 31.08.2015, за результатами якої складено акт від 18.09.2015 №193/08-17-22/38267746 про порушення позивачем:
- п.189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в частині заниження податку на додану вартість всього на суму 281111 грн. 25 коп.;
- п. 270.1 ст. 270, п. 271.1.1 ст. 271 Податкового кодексу України, заниження суми податкового зобов'язання з земельного податку за період з 01.10.2014 по 31.08.2015 на суму 23321 грн. 99 коп. у т.ч. за IV  кв. 2014 року у розмірі 5384 грн. 79 коп., за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 у розмірі 17937 грн. 20 коп.;
- ст.120 Податкового кодексу України за не подачу звітності з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік;
- ст. 120 Податкового кодексу України за не подачу звітності з екологічного податку за 1 квартал 2015 року та 2 квартал 2015 року.
На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.10.2015 №193081722, №194081722, №195081722, №0196081722.
Внаслідок оскарження прийнятих відповідачем рішень в адміністративному порядку, скасовані податкові повідомлення-рішення від 07.10.2015 №193081722 та №194081722, якими визначено штрафні санкції за не подачу податкової звітності по єдиному податку четвертої групи та фіксованому сільськогосподарському податку на загальну суму 340 грн., як такі що винесено неправомірно, та залишено без змін податкові повідомлення рішення від 07.10.2015 №195081722 та №0196081722.
Мотивом для визначення податкового зобов'язання з земельного податку за період з 01.10.2014 по 31.08.2015 стали висновки податкового органу про те, що під час проведеної перевірки Філії «Нельгівський елеватор» ТОВ «СОЯ ПРОТЕЇН ПРОДУКТ» було встановлено, що в періоді з 09.07.2012 по 20.06.2014 позивач використовував земельну ділянку площею 6,6385 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приморський район, сел. Нельгівка, вул. Елеваторна-1. Відповідно до визначених в Єдиному державному реєстрі основних видів економічної діяльності та відповідно для розрахунку земельного податку використовував коефіцієнт функціонального використання землі для «земель промисловості», однак 20.06.2014 позивач припинив власну діяльність на земельній ділянці та передав її в тимчасове платне використання ТОВ «Сонячне насіння», а отже змінив вид економічної діяльності на земельній ділянці. Тобто, з моменту передачі землі в оренду, позивач фактично використовує земельну ділянку в комерційних цілях, у зв'язку з чим земельний податок повинен був розраховуватися з використанням коефіцієнту функціонального використання землі для «комерційного використання». 
Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Підпунктом 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 передбачено, що об'єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Згідно з 14.1.125 п.14.1 ст.14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до приписів Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.95 N 213 «Про Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (зі змінами) розроблено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений спільним наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 за №388/12262.
Відповідно до п.1.3 названого Порядку нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
Розділом 4 цього ж Порядку визначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 2.
Пунктом 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, встановлено, що коефіцієнт який характеризує функціональне використання земельної ділянки, ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, а віднесення земельної ділянки до будь-якої категорії провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.1998 №377 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14.12.1998 за №788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики. Відповідно до пункту 3 означеного Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його територій та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.
Отже, класифікація категорій земель за функціональним використанням, визначеним в додатку 1 до вищевказаного Порядку, здійснюється за видами економічної діяльності, що провадиться на земельній ділянці.
Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності та становить для категорії земель за функцією використання, зокрема, такі коефіцієнти: землі комерційного використання - Кф = 2,5, землі промисловості - Кф = 1,2.
До земель промисловості відносяться, зокрема, землі на яких провадяться головним чином промислові види діяльності, включно зі всіма допоміжними територіями, зокрема, під'їзні дороги та проїзди, очисні споруди, поля фільтрації цукрових заводів, стоянки, складські площадки, території закладів управління; землі будівельних організацій та підприємств, землі обробної промисловості; землі харчової промисловості та переробки сількогосподарської продукції.
До складу категорії земель комерційного використання відносяться: землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту; землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі; землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт; землі готелів та ресторанів; землі підприємств фінансового посередництва; землі підприємств страхування; землі підприємств, що здійснюють допоміжну діяльність у сфері фінансів та страхування; землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найом та послуги юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері інформатизації; землі підприємств, що здійснюють послуги, які надаються переважно юридичним особам; землі підприємств, що здійснюють індивідуальні послуги; землі підприємств, що здійснюють діяльність у сфері відпочинку та розваг (азартні ігри та ігри на гроші тощо).
Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про незаконність донарахування позивачу податкового зобов'язання з земельного податку. 
Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 - без змін.
3.          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

........................

........................

.........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду