Постанова
Іменем України
21 березня 2019 року
м. Київ
справа № 755/10856/16-ц
провадження № 61-35129св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,       Пророка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - ОСОБА_5,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє адвокат Борисенко Тетяна Євгенівна, на ухвалу Апеляційного суду       міста Києва від 11 травня 2018 року в складі судді Семенюк Т. А.,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до                    ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.
У липні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до                    ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.
Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва                             від 28 березня 2018 року (в складі судді Гончарука В. П.) відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_6 (дружини ОСОБА_5) як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення у справі не може вплинути на права або обов'язки ОСОБА_6, а її дії спрямовані на затягування судового процесу.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2018 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_6, в інтересах якої діяв адвокат Борисенко Т. Є., на ухвалу (протокольну) Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_6 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Питання щодо позовної заяви ОСОБА_6 судом першої інстанції не вирішувалось.
У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду,            ОСОБА_6, в інтересах якої діє адвокат Борисенко Т. Є., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити для продовження розгляду до апеляційного суду.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом винесено ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги, що не передбачено нормами процесуального закону. 28 березня 2018 року судом першої інстанції фактично повернуто позовну заяву представнику ОСОБА_6 З приводу повернення позовної заяви скаржником і подано апеляційну скаргу. Місцевим судом було вирішено саме питання про повернення позовної заяви. Зазначена у протоколі судового засідання від 28 березня 2018 року ухвала про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_6 є саме ухвалою про повернення позовної заяви. Заявляти клопотання про залучення особи до участі у справі можуть лише учасники процесу, а ОСОБА_6 такою не була, відповідно, вона та її представник не могли подати клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи. 
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Встановлено, що протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року (в складі судді Гончарука В. П.) відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_6 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.
ОСОБА_6, в інтересах якої діє адвокат Борисенко Т. Є., подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, вказуючи, що місцевим судом повернуто її позовну заяву як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2018 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_6, в інтересах якої діє адвокат Борисенко Т. Є., на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва                             від 28 березня 2018 року.
У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).
Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. 
Право на суд, одним із принципів якого є право доступу до правосуддя в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності, застосовуючи відповідні правові засоби, передбачені процесуальним законом.
Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову в залученні ОСОБА_6 як третьої особи не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона може включатися як одна з вимог (доводів) апеляційної скарги на рішення суду.
Як вбачається з протоколу судового засідання представником                       ОСОБА_6 - Борисенко Т. Є. заявлено клопотання саме про залучення її довірителя у якості третьої особи.
Вказані обставини також підтверджуються технічним записом судового засідання.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року вирішено питання про повернення позовної заяви ОСОБА_6
Відповідно до частини першої статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Будь-яка ухвала суду про повернення позовної заяви ОСОБА_6 у матеріалах справи відсутня.
Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
На підставі викладеного апеляційного суд дійшов правильного висновку, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_6 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, тому наявні правові підстави для застосування                                      пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України. Питання щодо прийняття позовної заяви ОСОБА_6 судом першої інстанції не вирішувалось.
Разом з тим, апеляційний суд помилково зазначив у резолютивній частині оскаржуваної ухвали висновок про відмову у прийнятті апеляційної скарги, оскільки належним результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6, в інтересах якої діяв адвокат Борисенко Т. Є., було б повернення апеляційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
За таких обставин у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції хоча й дійшов неправильного висновку щодо відмови у прийнятті апеляційної скарги, однак правильно вирішив апеляційну скаргу по суті, а скасування ухвали апеляційного суду з формальних міркувань не змінить суті вирішеного питання щодо ухвали місцевого суду.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що місцевим судом було вирішено саме питання про повернення позовної заяви, оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами, зокрема протоколом судового засідання та технічним записом судового засідання, здійсненим судом у порядку, передбаченому ЦПК України.
Також безпідставними є доводи касаційної скарги, що ОСОБА_6 не була учасником судового процесу, тому вона та її представник не могли подати клопотання про залучення її як третьої особи, оскільки нормами статей 52,  53 ЦПК України передбачено право особи на вступ у справу в якості третьої особи за наявності правових підстав. Разом з тим, частиною першою статті 53 ЦПК України передбачено, що третіх осіб може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Отже, ОСОБА_6 та її представник не були позбавлені права подати вказане вище клопотання.
Не будучи учасником справи в якості третьої особи, ОСОБА_6 не могла в судовому засіданні подавати інші клопотання та вчиняти інші дії, передбачені ЦПК України як учасник справи.
Суд відмовив у залученні ОСОБА_6 до участі у справі як третьої особи, що є правом суду.
Апеляційний суд правильно зазначив, що вказана протокольна ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, оскільки її немає в переліку, визначеному у статті 353 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина третя статті 406 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє адвокат Борисенко Тетяна Євгенівна, залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
В.С. Висоцька
В. В. Пророк