ПОСТАНОВА
Іменем України

28 лютого 2019 року 
Київ
справа №812/1519/16
провадження №К/9901/21754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Білоуса О. В., Данилевич Н. А.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 812/1519/16
за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання незаконним та скасування висновку, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді Смішливої Т. В., та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Гаврищук Т. Г., суддів: Блохіна А. А., Сухарька М. Г.
І. Суть спору
1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області), Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Луганській області), в якому просив:
1.1. визнати незаконним та скасувати висновок від 24 листопада 2016 року № 11066-12-09-13-05 про результати перевірки достовірності відомостей передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права);
1.2. визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 від 05 грудня 2016 року № 104-к та поновити на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Луганській області;
1.3. стягнути з ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. В мотивування позову вказує, що 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі частини чотирнадцятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" та пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв'язку зі встановленням ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області під час проведення перевірки відповідно до вимог Закону України "Про очищення влади" невідповідності вартості майна (майнових прав) вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем із законних джерел. 
2.1. У сформованому висновку ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області вказано, що вартість квартири перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел. 
2.2. Позивач наголошує, що легковий автомобіль ВАЗ 311540-110-42 2012 року випуску та однокімнатна квартира загальною площею 33,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, були придбані у власність спільно з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4, з якими позивач спільно проживав, був пов'язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов'язки з грудня 2010 року по 2015 рік, про що було вказано в попередніх деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2010-2014 роки. Відповідне пояснення від 17 жовтня 2016 року було направлено до відповідача разом з додатками, що підтверджували вартість придбаного майна. 
2.3. Вважаючи наказ про звільнення незаконним, ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав звернувсь до суду з вимогою про поновлення на посаді.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Наказом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 01 серпня 2016 року №  80-к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста юридичного сектору ГУ Держгеокадастру у Луганській області на період декретної відпустки основного працівника (ОСОБА_5) як такого, що пройшов конкурсний відбір на цю посаду. 
4. Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 29 листопада 2016 року № 100-к позивача переведено з 30 листопада 2016 року на посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Луганській області.
5. Перед призначенням на вказану посаду ОСОБА_1 08 липня 2016 року подав заяву про проведення щодо нього перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", а також подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, у якій в розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно", що перебуває у власності, в оренді чи іншому праві користування декларанта та витрати декларанта на придбання такого майна або на користування ним, в пункті 24 зазначено житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, на праві користування, а у пункті 25 зазначена квартира на праві власності загальною площею 33,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. В розділі IV "Відомості про транспортні засоби" зазначено автомобіль ВАЗ-311540, 2012 року випуску.  
6. Вказана декларація разом із запитом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 02 серпня 2016 року про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", направлена до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області.
7. Під час проведення перевірки податковим органом направлено ОСОБА_1 запит від 13 жовтня 2016 року про надання інформації про вартість придбаного майна: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, автомобіля ВАЗ 311540-110-42, 2012 року випуску, а також надання пояснень, за рахунок яких коштів було придбано вказане майно. 
8. 17 жовтня 2016 року позивач надав ДПІ у м. Лисичанську письмові пояснення, в яких вказав, що автомобіль ВАЗ 311540-110-42, 2012 року випуску та квартира за адресою: АДРЕСА_1, придбана ним спільно з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4, з якими позивач проживав спільно та був пов'язаний спільним побутом. При цьому, згідно з наданими документами (квитанції та копії договору-купівлі - продажу квартири) автомобіль придбано за 67500,00 грн., а квартиру за 100426,00 гривень.
9. 24 листопада 2016 року контролюючим органом складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у декларації вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_1 Однак, перевіркою встановлено, що вартість майна, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел. У розділі ІІІ наданої декларації вказана квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, квартиру придбано за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади". Таким чином, вартість майна, вказаного ОСОБА_1 у декларації не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел, оскільки вартість квартири перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.
10. На підставі наведеного висновку ГУ Держгеокадастру у Луганській області видано наказ від 05 грудня 2016 року № 104-к, яким звільнено позивача із займаної посади з посади відповідно до частини чотирнадцятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
11. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково.
11.1. Визнано протиправним та скасовано висновок ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС України у Луганській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частин  п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 24 листопада 2016 року № 11066-12-09-13-05.
11.2. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 05 грудня 2016 року № 104-к про звільнення ОСОБА_1
11.3. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Луганській області з 06 грудня 2016 року.
11.4. Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Луганській області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу (з 06 грудня 2016 року по час прийняття судового рішення про поновлення на роботі) у сумі 5132,82 грн. з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов'язковою у встановленому законом порядку.
11.5. В решті позову - відмовлено.  
12. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений висновок прийнято без дотримання вимог щодо пропорційності, яка передбачає, зокрема, прийняття рішення суб'єктом владних повноважень з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та на обов'язку суворого дотримання якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїй практиці (рішення у справах "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року (заява № 4909/04), "Гримковська проти України" від 21 липня 2011 року (заява № 38182/03), "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року (заява № 39948/06), та інші).
13. Зазначена позиція була підтримана і Донецьким апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
IV. Касаційне оскарження 
14. У касаційній скарзі ДПІ у місті Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові.
15. В обґрунтування касаційної скарги вказує на помилковість висновку судів попередніх інстанцій, оскільки під час проведення перевірки податковим органом здійснено усі заходи передбачені чинним законодавством та підзаконними нормативно-правовими актами, які в свою чергу не передбачають обов'язку враховувати доходи членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка. Вказує, що жодного належного документу на підтвердження своїх пояснень стосовно джерела доходу позивач не надавав, таким чином факт передання грошових коштів позивачу від батьків не підтверджувався жодним належним доказом, коло яких зазначалось у поясненнях. 
16. Водночас, у запереченні на касаційну скаргу позивач вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
17. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
18. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
19. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Закон України "Про очищення влади" визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.
22. Пунктом 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено припинення трудового договору з підстав, визначених Законом України "Про очищення влади", згідно з частиною другою якої у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України "Про очищення влади". 
23. Визначення очищення влади (люстрація) міститься у частині першій статті 1 Закону України "Про очищення влади" та означає встановлену цим Законом або рішенням суду заборону окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.
24. Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел (частина восьма статті 3 Закону).
25. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо:
1) Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;
2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;
3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;
4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;
5) Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;
6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;
7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;
8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;
9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг;
10) інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;
11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1 - 10 цієї частини.
26. Згідно з частиною п'ятою статті 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел. 
27. Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону про очищення влади, зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначено Порядком № 1100, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 3 листопада 2014 року.
28. В силу підпункту 3 пункту 3 цього Порядку проведення перевірки фактично полягає в:
аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;
порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;
порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
29. За правилами частини десятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.
30. Статтями 3, 175 Сімейного кодексу України визначено коло осіб, що є членами сім'ї та передбачено, що майно набуте за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності.
31. Відповідно до частини другої статті 23 Закону України "Про запобігання корупції" обмеження щодо вартості дарунків не поширюється на дарунки, які даруються близькими особами (відповідно до статті 1 зазначеного Закону близькі особи це особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки).
32. Визначення законних джерел існування міститься у статті 1 Закону України "Про громадянство України" та охоплює в собі заробітну плату, прибуток від підприємницької діяльності або власності, пенсію, стипендію, аліменти, соціальні виплати та допомогу, власні фінансові заощадження або фінансову допомогу від членів сім'ї, інших фізичних та юридичних осіб, що мають законні доходи;
VI. Позиція Верховного Суду
33. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу правового забезпечення юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Луганській області, є особою щодо якої здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).
34. Аналіз частини десятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" дає підстави для висновку, що органи ДФС здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
35. При цьому, під час проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", контролюючим органом має бути встановлена не лише невідповідність відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а й також врахований час набуття майна та незаконність джерел таких доходів.
36. З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2016 року контролюючим органом відносно позивача складено висновок № 11066-12-09-13-05 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", згідно з яким вартість майна, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел. У розділі ІІІ наданої декларації вказана квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, квартиру придбано за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади". Таким чином, вартість майна, вказаного ОСОБА_1 у декларації не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел, оскільки вартість квартири перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.
37. Поряд з цим, податковим органом встановлено, що ОСОБА_1 у декларації вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_1
38. Так, в оскаржуваному висновку вказано, що згідно з повідомленням Територіального сервісного центру 4444 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області у власності позивача перебуває легковий автомобіль ВАЗ 311540-110-42, 2012 року випуску. 
39. Разом з цим відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач має право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1. Квартиру придбано за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади". Вартість квартири перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.
40. Водночас, в оскаржуваному висновку відсутні дані, як про вартість придбання вказаної квартири, так і про суму отриманого позивачем доходу на час придбання квартири. Відсутні також посилання на те, чи надавав позивач пояснення та документи під час перевірки.
41. Проте, в матеріалах справи містяться письмові пояснення позивача від 17 жовтня 2016 року, які ним надавались до ДПІ у м. Лисичанську та в яких зазначено, що легковий автомобіль ВАЗ 311540-110-42 2012 року випуску та однокімнатна квартира загально площею 33,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 були придбані у власність спільно з батьками ОСОБА_1, ОСОБА_4 з якими позивач спільно проживав, був пов'язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов'язки з грудня 2010 року по 2015 рік, про що було вказано в попередніх деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2010 - 2014 роки.
42. За договором купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2014 року, укладеного між ОСОБА_7 та позивачем, останній купив однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 33,3 кв.  м, за 100426,00 гривень.
43. У декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік зазначено, що позивач у 2015 році жодного доходу не отримував.
44. При цьому згідно з довідками Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області від 16 грудня 2016 року та ГУ ДФС у Луганській області від 20 грудня 2016 року копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру позивача за 2012 та 2013 роки зберігались в адміністративних будівлях ГУМВС України у Луганській області та ГУ Міндоходів у Луганській області у м. Луганську та були втрачені під час захоплення будівель незаконними збройними формуваннями.
45. Відповідно до довідки відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради від 05 грудня 2016 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, склад сім'ї ОСОБА_4 складається з власника будинку ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_4 - (дружина), ОСОБА_1 (син). Факт реєстрації позивача за вищевказаною адресою у 2010-2015 роках підтверджено також даними його паспорта.
46. За інформацією з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ДРФО) ДПА України з четвертого кварталу 2010 року по третій квартал 2013 року позивач отримував дохід у вигляді заробітної плати від ДПІ у м. Сєвєродонецька, з четвертого кварталу 2013 року по третій квартал 2014 року від Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області.
47. З аналізу вказаної інформації вбачається, що доходів, отриманих позивачем, було достатньо для придбання автомобіля, проте недостатньо для придбання квартири.
48. Водночас, відповідно до відомостей з центральної бази даних ДРФО ДПА України від 06 грудня 2016 року № 5797 ОСОБА_1 (батько позивача) з 1998 року займався підприємницькою діяльністю, а з ІІ кварталу 2012 року отримував заробітну плату від ПАТ "Лисичанськвугілля". Станом на час придбання позивачем квартири, дохід його батька становив понад 150 тис. гривень.
49. З матеріалів справи вбачається, що батько позивача ОСОБА_1 був допитаний судом першої інстанції у якості свідка та зазначив, що у 2006-2010 роках син навчався у Національному університеті ДПС України на денному відділенні за рахунок бюджету, а тому сім'я мала змогу заощадити кошти на його утриманні. Після навчання син проживав разом з ними та бюджет у них був спільний. Оскільки син працював у м. Сєвєродонецьку, а вони жили у м. Лисичанську родина прийняла рішення купити синові однокімнатну квартиру у м. Сєвєродонецьку. Для цього свідок пішов працювати на шахту ПАТ "Лисичанськвугілля". На його кошти та частково на кошти сина і була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки квартиру купували для сина, то і договір купівлі-продажу оформили виключно на нього.
50. З аналізу правових норм Закону України "Про очищення влади" вбачається, що цей Закон не містить переліку джерел, доходи з яких мають враховуватися при перевірці, та не визначає будь-яких критеріїв оцінки відповідності вартості майна розміру доходів.
51. За змістом пункту 2 частини п'ятої статті 5 Закону № 1682 перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна, вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.
52. Тобто, дослідження розміру та джерел доходів членів сім'ї та близьких родичів особи, щодо якої ведеться перевірка, закон не передбачає.
53. Враховуючи, що в оскаржуваному висновку не зазначено, ані вартості майна, ані суми доходу отриманого із законних джерел, відповідно контролюючим органом не проводилось порівняння суми доходу отриманого із законних джерел з сумою витрат на придбання майна. Таким чином оскаржуваний висновок не доводить невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного в деклараціях, набутого на час перебування позивача на відповідних посадах, доходам, отриманим із законних джерел.
54. Частиною третьою статті 2 КАС України, в редакції, яка діяла 15 грудня 2017 року, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для  прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
55. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 2 КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
56. Аналіз наведених правових норм та обставин справи свідчать про порушення податковим органом критеріїв законності рішень суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції до 15 грудня 2017 року, зокрема, щодо необхідності діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; з урахуванням права особи на участь  у процесі прийняття  рішення.
57. Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про незаконність висновку податкового органу, а відтак про відсутність підстав для звільнення позивача за пунктом 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України та, відповідно, необхідність його поновлення на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
58. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
59. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для  скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
60. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
61. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області залишити без задоволення.
2.          Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                          О. В. Білоус
                                                                                                              Н. А. Данилевич