Постанова
Іменем України
 
11 квітня 2019 року
м. Київ
 
справа № 523/10336/17
 
провадження № 61-35223св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідачі: публічне акціонерне товариство «Одесагаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», Березівське управління газового господарства в Одеській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 
2017 року у складі судді Бабакова В. П. та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року у складі колегії суддів: 
Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І., 
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
 
Короткий зміст позовних вимог:
 
У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (далі - ПАТ «Одесагаз»), товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» (далі - ТОВ «Одесагаз-Постачання»), Березівського управління газового господарства в Одеській області про захист прав споживачів.
 
Позовна заява мотивована тим, що відповідачі нарахували ОСОБА_4 заборгованість за газопостачання та газовідведення, з якою вона не згодна. ТОВ «Одесагаз-Постачання» було складено два акти звірки взаємних розрахунків за поставлений природний газ, проте позивач відмовилась їх підписати, оскільки не згодна з заборгованістю.
 
ОСОБА_4 просила визнати дії відповідачів по складанню актів звірки неправомірними, а також визнати неправомірною бездіяльність відповідачів при розгляді її скарг.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
 
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 
2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Рішення суду мотивовано відсутністю неправомірних дій з боку відповідачів.
 
Постановою апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.
 
Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 
2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:
 
30 травня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 
2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 
2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
 
Доводи інших учасників справи:
 
04 вересня 2018 року ТОВ «Одесагаз-Постачання» через засоби поштового зв'язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4 відмовити, а рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року залишити без змін.
 
Рух касаційної скарги:
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2018 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне рішення Суворовського районного суду міста Одеси 
від 15 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2018 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Суворовського районного суду міста Одеси.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ: 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, врахувавши аргументи, наведені у відповіді на відзив на касаційну скаргу. Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій:
 
Судами встановлено, що ТОВ «Одесагаз-Постачання» нараховано 
ОСОБА_4 заборгованість за газопостачання та газовідведення, з якою вона не згодна. Відповідачі склали два акти звірки взаємних розрахунків за поставлений природний газ. Однак позивач відмовилась їх підписати, оскільки не згодна із заборгованістю.
 
ТОВ «Одесагаз-Постачання» не знімає показники лічильників газу, а лише надає рахунки на оплату послуг. Наявна заборгованість за оплату газу у ОСОБА_4 виникла в зв'язку з тим, що у квітні 2016 року остання сплатила послуги наперед, однак не врахувала зміну тарифів, яка відбулася у квітні 2016 року.
 
Відповідно до статей 67, 68 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
 
За правилами частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
 
Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки наявна заборгованість за оплату газу у ОСОБА_4 виникла в зв'язку з тим, що у квітні 2016 року остання сплатила послуги наперед, при цьому не врахувала зміну тарифів, яка відбулася у квітні 2016 року.
 
Щодо доводів касаційної скарги:
 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 листопада 
2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 
2018 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська