ПОСТАНОВА
Іменем України

03 квітня 2019 року 
м. Київ
справа № 826/12196/17
адміністративне провадження № К/9901/48187/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Анцупової Т. О.,
суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 826/12196/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - Релігійне управління екзархів української греко-католицької церкви, Громадська організація «Микільська Слобідка», Державна екологічна інспекція у м.      Києві, про визнання протиправними та скасування постанови, приписів та наказу;
за касаційною скаргою Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Мельничука В. П., Лічевецького І. О., Ісаєнко Ю. А.) від 05 березня 2018 року, встановив: 
І. РУХ СПРАВИ
1. У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідачі), за участю третіх осіб - Релігійного управління екзархів української греко-католицької церкви, Громадської організації «Микільська Слобідка», Державної екологічної інспекції у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати постанову в.о. заступника директора Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - начальника управління збереження історичного середовища та охорони об'єктів культурної спадщини ОСОБА_3 від 11 серпня 2017 року № 116-17 про накладення на ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» фінансових санкцій у розмірі 357000 грн. за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини;
- визнати протиправним та скасувати припис головного спеціаліста Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Азатьян В.  О від 15 серпня 2017 року № 407/п про заборону виконання будь-яких робіт на об'єкті «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (будинок № 1, будинок № 2) між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом в Дніпровському районі м. Києва»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19 вересня 2017 року № 1454 про проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (будинок № 1, будинок № 2) між вул.   Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом в Дніпровському районі м. Києва»;
- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно будівельної інспекції України від 26 вересня 2017 року б/н про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що винесений ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо об'єкту будівництва «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (будинок № 1, будинок № 2) між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом в Дніпровському районі м. Києва»;
- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно будівельної інспекції України від 26 вересня 2017 року б/н про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що винесений ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо об'єкту будівництва «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (будинок № 1, будинок № 2) між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом в Дніпровському районі м. Києва».
2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» задоволено повністю.
3. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02 січня 2018 року надіслано апеляційну скаргу.
4. Листом від 04 січня 2018 року № 02.11-16/375/2018 Київський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив до Окружного адміністративного суду міста Києва для виконання вимог ст. 188 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції від 06 липня 2005 року, а саме - надсилання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції разом зі справою /а. с. 48 т. 6/, оскільки відповідно до п. 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігається порядок подачі апеляційних скарг та надсилання їх до суду апеляційної інстанції, що діяв до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
5. Апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 10 січня 2018 року.
6. Супровідним листом від 16 січня 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративна справа № 826/12196/17 та апеляційна скарга Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслані до Київського апеляційного адміністративного суду /а. с. 51 т. 6/.
7. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без руху у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та сплатою судового збору не в повному обсязі; надано строк тривалістю п'ять днів з моменту отримання копії ухвали протягом якого має право подати до суду документ про сплату судового збору в повному розмірі, звернутися з заявою про поновлення строків та вказати поважні причини його пропуску.
8. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
9. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року, направити справу на новий судовий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.
10. Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.
11. 22 травня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
12. 15 листопада 2018 року та 12 грудня 2018 року від позивача надійшли клопотання про прискорення розгляду касаційної скарги Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
13. Справа надійшла до Верховного Суду 26 березня 2019 року.
14. Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
15. Станом на 03 квітня 2019 року відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного суду не надходили. 
IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
16. Апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та керуючись ч. 1 ст. 299 КАС України зазначив, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги в наданий строк та в розумний строк надходження кореспонденції, а саме не надано документ про сплату судового збору в повному розмірі та заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.
17. Щодо оплати судового збору, апеляційний суд зазначив, що в адміністративному позові заявлено вимогу майнового характеру на 157000 грн. та 4 вимоги немайнового характеру. У зв'язку з цим, Департамент при зверненні до суду з апеляційною скаргою повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, тобто 5890,50 грн. та за 4 вимоги немайнового характеру, тобто 7040 грн., що разом становить 12930,50 грн. Скаржником надано платіжне доручення про сплату судового збору від 21 грудня 2017 року № 651 на суму 4800 грн., тобто судовий збір сплачено не в повному обсязі.
18. Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції постанову ухвалено 14 грудня 2017 року в порядку письмового провадження, копія отримана Департаментом 29 грудня 2018 року, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 10 січня 2018 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження. 
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
19. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху отримав 22 лютого 2018 року. Протягом встановленого в цій ухвалі строку, а саме - 27 лютого 2018 року, Департамент надав заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження та документи, які підтверджують поважність причини його пропуску. Також 27 лютого 2018 року надано лист від 26 лютого 2018 року за підписом представника Департаменту Черненко І. І. з доказами доплати судового збору. Проте, апеляційним судом ухвалою від 05 березня 2018 року «повернуто» апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги.
20. Скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції документи про усунення недоліків апеляційної скарги, надані Департаментом 27 лютого 2018 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року, які знаходяться в матеріалах справи, не розглядались і не досліджувались, що згідно з ч. 2 ст. 353 КАС України є підставою для скасування судового рішення.
21. У зв'язку з цим, вважає, що вказаними діями апеляційний суд позбавив Департамент права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та порушив п. 8 ст.     129 Конституції України, в якому закріплено, що одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом. Аналогічні норми містяться в ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а також в ч.  3 ст. 2 та ч. 1 ст. 13 КАС України.
22. Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції Департаменту було обмежено доступ до правосуддя.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.
24. Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
25. Відповідно до п. 12, 13 Перехідних положень КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
26. Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України в редакції, що діяла на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
27. Як свідчать матеріали справи, постанову суду першої інстанції ухвалено 14 грудня 2017 року, копію вказаного судового рішення отримано Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29 грудня 2017 року, апеляційна скарга надіслана до суду апеляційної інстанції 02 січня 2018 року, що свідчить про дотримання Департаментом строку звернення з апеляційною скаргою.
28. Відповідно до ст. 297 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Проте, згідно з пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
29. Суд апеляційної інстанції направив апеляційну скаргу позивача до суду першої інстанції, яким було передано апеляційну скаргу в установленому пп. 15.5 п. 15  Розділу VII «Перехідні положення» КАС України порядку, в наслідок чого, після надходження апеляційної скарги разом зі справою до суду апеляційної інстанції, залишив апеляційну скаргу без руху у зв'язку, зокрема, з пропуском строку звернення з апеляційною скаргою.
30. На виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, Департаментом 27 лютого 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду подано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, за змістом якої останній вказував про те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з причини направлення апеляційної скарги листом до суду першої інстанції, тобто вважає, що строк звернення до суду першої інстанції ним пропущено з поважних причин.
31. Проте, зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної  інстанції вбачається, що судом зазначена заява не розглянута, причини відмови у поновлені строку апеляційного оскарження не наведені.
32. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (справа «Дія 97» проти України» (заява № 19161/04) від 21 жовтня 2010 року).
33. Тобто, особа, яка подає скаргу вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (у даному випадку ст. 297 КАС України, пп. 15.5 п. 15 розділу  Розділу VII «Перехідні положення» КАС України), які надають їй право подання апеляційної скарги в установленому порядку.
34. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення пп. 15.5 п. 15 частини першої Розділу VII Перехідні положення КАС України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду відповідно до ст.   297 КАС України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без мети захисту певного суспільного інтересу.
35. Слід підкреслити, що Верховний Суд вже неодноразово звертав увагу на надмірний формалізм судів апеляційних інстанцій при застосуванні пп. 15.5 п. 15      Розділу VII «Перехідні положення» КАС України у випадку порушення скаржниками порядку звернення з апеляційною скаргою, зокрема, у постановах від 19 липня 2018 року по справі № 640/20036/17 (К/9901/48190/18), від 26 вересня 2018 року по справі № 826/8873/16 (К/9901/48198/18), від 20 грудня 2018 року по справі №   815/1402/18 (К/9901/64044/18).
36. Щодо судового збору, колегія суддів зазначає, що скаржником на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, 27 лютого 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду подано лист від 26 лютого 2018 року, в якому зазначено, що позивачем в адміністративному позові по цій справі заявлено одну вимогу майнового характеру - про накладення Департаментом на позивача фінансових санкцій у розмірі 357000 грн. та 4 вимоги немайнового характеру, з яких лише одна вимога стосується безпосередньо Департаменту - визнання протиправним та скасування припису головного спеціаліста Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Азатьян В. О від 15 серпня 2017 року № 407/п про заборону виконання будь-яких робіт на об'єкті «Завершення будівництва житлово-офісного комплексу (будинок № 1, будинок № 2) між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом в Дніпровському районі м. Києва». Саме в цій частині Департамент і просив скасувати рішення суду першої інстанції в своїй апеляційній скарзі.  Отже, за подання апеляційної скарги Департамент повинен був сплатити 7650,50 грн. (за вимогу майнового характеру у розмірі 5890,50 грн. та 1 вимогу немайнового характеру у розмірі 1760 грн.). До апеляційної скарги надано платіжне доручення від 21 грудня 2017 року № 651 про сплату судового збору у розмірі 48000 грн. У зв'язку з цим Департаментом надано докази сплати судового збору у розмірі 2850 грн. 
37. За таких обставин колегія суддів вважає, що не можна визнати обґрунтованим висновок апеляційного суду про неусунення відповідачем недоліків апеляційної скарги, оскільки суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не перевірив виконання скаржником ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та залишив поза увагою заяву про поновлення строків апеляційного оскарження від 26 лютого 2018 року /а. с. 110-111 т. 6/ та лист від 26 лютого 2018 року щодо надання доказів сплати судового збору /а. с. 115-117 т. 6/, в якому акцентовано увагу суду в частині яких позовних вимог відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції.
38. У зв'язку з викладеним Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
39. Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
40. За таких обставин  ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова          
Суддя                                                                                                              В. М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О. П. Стародуб