ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 372/2164/17
провадження № 61-37375св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А., 
суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., ПогрібногоС. О., Ступак О. В.,   
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, 
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Обухівське»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Обухівська міська рада Київської області, Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області,  
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Обухівське» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року, ухвалене у складі судді Болобана В. Г., та постанову апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, постановлену колегією у складі суддів: Волохова Л. А., Матвієнко Ю. О., Суханової Є. М., 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Обухівське» (далі - ПАТ «Обухівське»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Обухівська міська рада Київської області, про визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 радгоспу-комбінату «Обухівський» передано у користування 1 687,9 га земель у межах Обухівського району Київської області. 
Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 385 від 28 березня 2012 року надано дозвіл правонаступнику радгоспу-комбінату «Обухівський» - ПАТ «Обухівське» на розроблення проекта приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього підприємства. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 365 від 8 грудня 2012 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське», розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області. 
Позивач зазначає, що з часу видачі у 1996 році акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 1 687,9 га неодноразово здійснювалося вилучення окремих земельних ділянок і їх передача у власність іншим особам, проте зміни до державного акта не вносилися. На день подання цього позову конфігурація та площа земельної ділянки, наданої у постійне користування ПАТ «Обухівське     згідно з актом серії НОМЕР_1, змінилися і не відповідають зазначеним у акті. 
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_4 просила визнати державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданий Обухівською міською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 1 687,9 га, недійсним.
Також у липні 2017 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ПАТ «Обухівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області, про визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 радгоспу-комбінату «Обухівський» передано у користування 2 164,6 га земель у межах Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області. 
У березні 2012 року правонаступник радгоспу-комбінату «Обухівський» - ПАТ «Обухівське» отримало дозвіл на розроблення проекта приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у його постійному користуванні, проте дійсний розмір земельної ділянки, яка передавалася у постійне користування відповідачу, змінився. 
Позивач зазначає, що з часу видачі відповідачу у 1996 році акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 на земельну ділянку  площею 2 164,6 га неодноразово здійснювалося вилучення окремих земельних ділянок і їх передача у власність іншим особам, проте зміни до державного акта не вносилися. На день подання цього позову конфігурація та площа земельної ділянки, наданої у постійне користування ПАТ «Обухівське»     згідно з актом серії НОМЕР_2, змінилися і не відповідають зазначеним у акті. 
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_5 просив визнати державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, виданий Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 2 164,6 га, недійсним.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області 24 жовтня 2017 року справи за позовами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 об'єднано у одне провадження.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року позови ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задоволено. 
Визнано недійсним і скасовано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, виданий Обухівською міською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 1 687,9 га.
Визнано недійсним і скасовано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, виданий Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області радгоспу-комбінату «Обухівський» на земельну ділянку площею 2 164,6 га.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що площі і конфігурації земельних ділянок, які надані у постійне користування ПАТ «Обухівське» згідно з оскаржуваними актами, змінилися, тому існування цих актів порушує права інших землевласників, які набули у власність земельні ділянки шляхом приватизації земель ПАТ «Обухівське». Також суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законного права користування земельними ділянками, які відповідно до оскаржуваних актів передавалися у постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський», так як після перетворення ПАТ «Обухівське» стало товариством приватної форми власності, яке в силу земельного законодавства не може мати у постійному користуванні землі, що перебувають у державній чи комунальній власності.
Постановою апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 рокуапеляційну скаргу ПАТ «Обухівське» залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року - без змін.
Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання оскаржуваних державних актів на право постійного користування землею недійсними і їх скасування, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з'ясування обставин справи.
У червні 2018 року ПАТ «Обухівське» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просилорішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року і постанову апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права. 
Після перетворення радгоспу-комбінату «Обухівський» у ВАТ «Обухівське», правонаступником якого є ПАТ «Обухівське», право постійного користування земельними ділянками перейшло до заявника, тому він вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності у нього законного права використовувати земельні ділянки площею 1 687,9 га і 2 164,6 га, розташовані на території Обухівського району Київської області і Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області відповідно.
Заявник зазначає, що наявність у нього законного права користування землею підтверджено постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 911/4065/16, у якій суд зробив висновок про те, що правовою підставою припинення права користування земельною ділянкою є виключно ліквідація юридичної особи.
На думку заявника, помилковим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що приватизація земель ПАТ «Обухівське» не залежить від волі юридичної особи і не потребує погодження користувача та попереднього вилучення цієї земельної ділянки у нього, оскільки такий висновок суперечить статті 118 ЗК України.
Вважає, що надання пайщикам радгоспу-комбінату «Обухівський» у власність земельних ділянок можливе лише після припинення права користування цими ділянками ПАТ «Обухівське» і їх вилучення у користувача, у той час як приватизація земельних ділянок не є правовою підставою для припинення права користування землею.
Суди першої і апеляційної інстанцій не перевірили, чи знаходяться земельні ділянки, належні на праві власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у межах земельних ділянок, якими згідно з оскаржуваними актами користується ПАТ «Обухівське».
Заявник також зазначив, що накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельних ділянок у власність ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прийняті з порушенням законодавства, а саме без погодження із землекористувачем і без попереднього вилучення, без визначення меж ділянок в натурі на місцевості та погодження цих меж. 
Суди попередніх інстанцій мотивували висновки про задоволення позову посиланням на те, що існування оскаржуваних актів порушує не лише права позивачів, а і права інших осіб, які приватизували земельні ділянки, що, на думку заявника, свідчить про вихід судів за межі позовних вимог і порушення принципу диспозитивності.
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі і зупинено дію рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
У вересні 2018 року ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив про безпідставність її доводів. Вказав, що земля, право користування якою мав радгосп-комбінат «Обухівський», не передавалася до статутного капіталу ВАТ «Обухівське», правонаступником якого є відповідач, тому товариство не має права користування нею. Вважає безпідставними твердження заявника про незаконність набуття ним у власність земельної ділянки, так як його правовстановлюючі документи є чинними. Вказує, що скасування оскаржуваних актів не позбавляє ПАТ «Обухівське» права користування земельними ділянками, а лише спонукатиме привести у актуальний стан і належним чином оформити земельну документацію.
Також у вересні 2018 року Обухівська районна державна адміністрація Київської області подала відзив на касаційну скаргу, у якому зазначила про безпідставність її доводів. Вказала, що після перетворення радгоспу-комбінату «Обухівський» у ВАТ «Обухівське» до новоствореного товариства не перейшло право користування земельними ділянками. Оскільки у зв'язку з приватизацією частини земельних ділянок межі тих ділянок, які надавалися у постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський», змінилися Обухівська районна державна адміністрація Київської області вважає правильним рішення про визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками площею 1 687,9 га і 2 164,6 га, розташованими на території Обухівського району Київської області і Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області відповідно.
У жовтні 2018 року Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області подала відзив на касаційну скаргу, у якому послалася на безпідставність її доводів. Вважає правильними висновки судів першої і апеляційної інстанцій про те, що після перетворення до ПАТ «Обухівське» не перейшло право користування земельним ділянками у зв'язку з тим, що новостворене товариство є приватної форми власності і не має права на отримання земель комунальної і державної власності у постійне користування. Зазначила, що користування відповідачем земельними ділянками, у межах яких знаходяться земельні ділянки позивачів, порушує їх права.
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду. 
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги і відзивів на неї, суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 грудня 1995 року рішенням 5 сесії ХХІІ скликання Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області» затверджено науково-технічну документацію по виготовленню державного акта на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельні ділянки загальною площею 1 687,9 га (ріллі - 1400,2 га, сіножатей - 22,4 га, пасовищ - 54,1 га, лісів і інших лісовкритих площ - 30,0 га, боліт - 8,1 га, під водою - 24,9 га, під господарськими шляхами - 36,3 га, під виробничими будівлями і дворами - 61,2 га, під гідротехнічними спорудами - 48,2 га, відкритими землями без рослинного покриву - 2,5 га) та доручено Київському відділенню інституту землеустрою виготовити державний акт на право постійного користування землею.
19 лютого 1996 року Обухівська міська рада Київської області видала радгоспу-комбінату «Обухівський» державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, згідно з яким він одержав у користування 1 687,9 га земель у межах Обухівської міської ради Київської області згідно з планом користування.
Рішенням 5 сесії ХХІІ скликання від 5 грудня 1995 року Першотравенської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» Обухівського району Київської області» затверджено науково-технічну документацію по виготовленню державного акта на право постійного користування землею та надано в постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський» земельну ділянку загальною площею 2 164,6 га (ріллі - 1968,7 га, сіножатей - 23,4 га, пасовищ - 125,6 га, лісів і інших лісовкритих площ - 6,8 га, під водою - 1,9 га, боліт - 0,7 га, під господарськими шляхами - 20,6 га, під виробничими будівлями і дворами - 16,2 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1 га, відкритими землями без рослинного покриву - 0,6 га) та доручено Київському відділенню інституту землеустрою виготовити державний акт на право постійного користування землею.
13 лютого 1996 року Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області видала радгоспу-комбінату «Обухівський» державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, згідно з яким він одержав у користування 2 164,6 га земель у межах Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області згідно з планом користування.
Рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 14-25-7/1 від 5 травня 2006 року утворене ВАТ «Обухівське» шляхом перетворення Державного підприємства радгоспу-комбінату «Обухівський» відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» та Закону України «Про господарські товариства». 
У жовтні 2013 році відповідно до нової редакції Статуту ВАТ «Обухівське» змінило назву на ПАТ «Обухівське», яке є його правонаступником і, відповідно, правонаступником радгоспу-комбінату «Обухівський».
5 березня 2010 року загальними зборами осіб, які мають право на земельну частку (пай) в процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь ВАТ «Обухівське», вирішено провести розпаювання і приватизацію земель товариства і затверджено уточнений список у кількості 835 осіб, які мають право на земельну частку (пай).
30 березня 2010 року комісією з організації робіт з паювання ВАТ «Обухівське» доповнено список, затверджений 5 березня 2010 року.
Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розроблення проекта приватизації земель Публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад» № 385 від 28 березня 2012 року ПАТ «Обухівське» як правонаступнику радгоспу-комбінату «Обухівський» надано дозвіл на розроблення проекта приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього підприємства згідно з державними актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ за номерами 003262, 003263, 003264.
Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації «Про затвердження проекта приватизації земель Публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» № 365 від 8 грудня 2015 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське» із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, розроблений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області «Про надання земельної ділянки у власність» від 28 квітня 2017 року ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку площею 3,8075 га із кадастровим номером НОМЕР_3 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області. Зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 3 червня 2016 року ОСОБА_5 надано у власність земельну ділянку площею 3,613 га  із кадастровим номером НОМЕР_4 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Обухівського району Київської області.
Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Оцінивши накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 3 червня 2016 року та від 28 квітня 2017 року про надання позивачам у власність земельних ділянок, суди встановили, що ці накази видані на підставі розробленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 проекта приватизації земель ПАТ «Обухівське», тобто земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 знаходяться в межах земельних ділянок, які перебувають у користуванні ПАТ «Обухівське» згідно з державними актами на право    постійного    користування   землею серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_1.
Судами також встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 911/4065/16 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 червня 2017 року та залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 21 лютого 2017 року про відмову у задоволенні вимог ПАТ «Обухівське» про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області, скасування запису у Поземельній книзі. 
Вищий господарський суд України дійшов висновку, що ПАТ «Обухівське» як товариство приватної форми власності не належить до суб'єктів, які можуть реалізувати законодавчо встановлене право на безоплатну приватизацію земельних ділянок, які приватизуються працівниками радгоспу-комбінату «Обухівське». Також суд дійшов висновку, що при припиненні діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій їх право постійного користування земельною ділянкою також припиняється і автоматично в порядку правонаступництва не переходить, а виникає на загальних підставах. Тому право постійного користування радгоспа-комбіната «Обухівський» земельними ділянками площею 5 179,00 га, розташованими у межах Нещерівської сілської ради, Першотравенської сільської ради та Обухівської міської ради, припинено 5 жовтня 2006 року у зв'язку з припиненням діяльності цієї особи і у порядку правонаступництва до ПАТ «Обухівське» не перейшло. 
За таких обставин Вищий господарський суд України дійшов висновку про те, що  ПАТ «Обухівське» користується зазначеними земельними ділянками незаконно.
Оцінивши ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, суди встановили, що Державна інспекція сільського господарства в Київській області здійснювала перевірку діяльності ПАТ «Обухівське» у межах повноважень і встановила, що у відповідача відсутнє право власності чи користування земельними ділянками, які надавались у постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський», тому ПАТ «Обухівське», продовжуючи використовувати ці ділянки, порушує статті 125, 126 ЗК України. 
Також судами встановлено, що загальна площа земель, наданих у 1996 році у постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський», станом на час розгляду цієї справи зменшилась. Згідно з пояснювальною запискою до схеми розпаювання земель ВАТ «Обухівське» станом на 12 лютого 2010 року з постійного користування ВАТ «Обухівське» вилучено 616,61 га, з яких: на території Першотравенської сільської ради - 142,8 га, на території Нещерівської сільської ради - 473,31 га і на території Обухівської міської ради - 0,5 га; до розпаювання планувалося 4 215,7004 га серед осіб, які мають на це право.
Частина земель вилучена згідно з розпорядженнями Обухівської районної державної адміністрації Київської області та рішеннями органів місцевого самоврядування.
Оцінивши державні акти на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 1 687,9 га та серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 2 164,6 га, суди встановили, що зміни щодо зовнішніх меж земельних ділянок і їх площ, які виникли у зв'язку з вилученням частини земельних ділянок з користування відповідача і передачею іншим особам, до актів не внесені і у розділі «Зміни в землекористуванні» не відображені. 
Також судами встановлено, що право постійного користування землею згідно з державними актами серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_1 ПАТ «Обухівське» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі не зареєстроване. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що входження земельних ділянок, отриманих у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до земельних ділянок, які згідно з оскаржуваними актами перебувають у постійному користуванні ПАТ «Обухівське», порушують права позивачів на вільне користування і розпорядження своїм майном у зв'язку з їх неправомірним використанням відповідачем. Також суди виходили з відсутності у ПАТ «Обухівське» права користування земельними ділянками загальною площею 5 179,00 га, розташованими у межах Нещерівської сілської ради, Першотравенської сільської ради та Обухівської міської ради, посилаючись на висновки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 11 жовтня 2017 року.
Проте такі висновки судів попередніх інстанцій передчасні.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення. 
Способи захисту прав на земельні ділянки визначені у статті 152 ЗК України, згідно з якою держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.
Системний аналіз даних положень законодавства дає підстави для висновку, що при вирішенні питання щодо захисту права власності на земельну ділянку суди повинні встановити зміст і характер його порушення та спосіб захисту, який буде ефективним і забезпечить поновлення порушеного права.
Суди першої і апеляційної інстанцій в обґрунтування висновку про визнання недійсними державних актів на право постійного     користування    землею серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 1 687,9 га і серії НОМЕР_2  на земельну ділянку площею 2 164,6 га послалися на входження до цих земельних ділянок належних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельних ділянок, що обмежує їх у можливості вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном. 
Проте докази розташування земельних ділянок із кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у межах земельних ділянок, які згідно з оскаржуваними актами використовуються ПАТ «Обухівське», у справі відсутні і суди попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень на такі докази не послалися. 
Зазначаючи про те, що накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 3 червня 2016 року та від 28 квітня 2017 року про надання позивачам у власність земельних ділянок видані на підставі проекта приватизації земель ПАТ «Обухівське», тобто за рахунок переданих відповідачу у постійне користування земель, суди вказаний проект не досліджували і у справі він відсутній. 
Посилаючись в обґрунтування висновків про визнання недійсними актів на право постійного користування землею і їх скасування на статтю 152 ЗК України, яка передбачає судовий захист права на земельні ділянки, суди не встановили, у чому полягає порушення, невизнання чи оспорення права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на володіння, користування і розпорядження цим майном. 
Питання щодо будь-якого обмеження позивачів у користуванні належними їм земельним ділянками судами попередніх інстанцій не з'ясовувалося і обставин, які б свідчили про перешкоджання ПАТ «Обухівське» у використанні цих земельних ділянок, судами не встановлено. Не зазначили про таке обмеження і самі позивачі у поданих ними позовних заявах. 
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як спосіб захисту свого права обрали вимогу про визнання державних актів про право постійного користування земельними ділянками недійсними, тобто такими, що не породжують правових наслідків з моменту їх видачі, проте в обґрунтування вимог послалися на обставини, які виникли уже після видачі цих актів. 
Не встановивши, у чому полягає зміст і характер порушеного, невизнаного чи оспореного права ОСОБА_4 і ОСОБА_5, суди попередніх інстанцій не перевірили, чи є обраний ними спосіб захисту - визнання недійсними державних актів на право постійного користування землею - ефективним і таким, що матиме наслідком відновлення їх порушених прав.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності у ПАТ «Обухівське» законного права користування земельними ділянками, які надавалися у постійне користування радгоспу-комбінату «Обухівський», суди послалися на висновки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 911/4065/16, вказуючи, що такі висновки є обов'язковими до урахування. 
Відповідно до частин першої, другої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. 
У статті 108 ЦК України зазначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.
Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; г') вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені у статті 141 ЗК України, згідно з пунктом «в» частини першої якої право користування земельною ділянкою припиняється у разі припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.
Вищий господарський суд України у постанові від 11 жовтня 2017 року дійшов висновку про те, що ПАТ «Обухівське» користується земельними ділянками, які виділялися радгоспу-комбінату «Обухівський», незаконно, оскільки право постійного користування землею при припиненні діяльності державних підприємств і перетворення їх у підприємства приватної форми власності у порядку правонаступництва не переходить і припиняється. 
Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 911/4065/16 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2017 року і залишено в силі рішення Київського апеляційного господарського суду від 21 червня 2017 року.
Верховний Суд дійшов висновку, що ПАТ «Обухівське» є законним користувачем земельних ділянок площею 5 179,00 га, розташованих у межах Нещерівської сільської ради, Першотравенської сільської ради та Обухівської міської ради Київської області, так як правовою підставою для припинення права користування земельною ділянкою може бути лише ліквідація юридичної особи. 
Копія постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року надавалася суду апеляційної інстанцій і є у матеріалах справи, проте апеляційний суд, переглядаючи справу, оцінки цьому доказу не надав, натомість зазначив про правильність висновків суду першої інстанції щодо обов'язкового урахування при вирішенні справи висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 11 жовтня 2017 року, яка на час перегляду справи у суді апеляційної інстанції скасована Верховним Судом.
Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій мотивували судові рішення посиланням на обставини, встановлені в ухвалі слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року. 
Обставини, встановлені слідчим суддею в ухвалі, постановленій у кримінальному провадженні, згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства не мають преюдиціального значення під час розгляду цивільних справ. 
За загальним правилом, встановленим у статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті кримінального провадження, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду.
Таким чином, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність у відповідача права користування земельними ділянками, що оформлене оскарженими державними актами, обґрунтувавши цей висновок результатами проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Київській області перевірки законності користування ПАТ «Обухівське» земельними ділянками, які надавалися радгоспу-комбінату «Обухівський», пославшись на ухвалу слідчого судді, що не є доказом у розумінні цивільного процесуального законодавства.
Згідно зі статтею 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не встановлено, у чому полягає порушення прав позивачів на земельні ділянки та чи буде обраний ними спосіб захисту ефективним, подані сторонами докази не досліджено і оцінки їм не надано, а також встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі неналежних доказів, ухвалені судами першої і апеляційної інстанцій судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, тому відповідно до статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Під час нового розгляду справи суду належить урахувати викладене, встановити, у чому полягає порушення, невизнання чи оспорення прав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як власників земельних ділянок та чи відповідає обраний ними спосіб захисту суті і характеру  їх порушеного права, тобто чи є він ефективним, надати належну оцінку поданим сторонами доказам і постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року та ухвалити судове рішення по суті позовних вимог відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так як касаційний суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Обухівське» задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий | В. А. Стрільчук
Судді: | С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний О. В. Ступак