ПОСТАНОВА
Іменем України

09 квітня 2019 року 
Київ
справа №678/405/17
касаційне провадження №К/9901/44256/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Хмельницької митниці ДФС (далі - Митниця) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 (головуючий суддя - Біла Л.М., судді - Граб Л.С., Гонтарук В.М.) у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Митниці, у якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову № 0030/400000000/17 від 28.02.2017 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за частиною другою статті 469 Митного кодексу України.

На обґрунтування зазначених позовних вимог ОСОБА_2 послався на те, що: в порушення вимог чинного законодавства співробітник Митниці протиправно склав щодо нього протокол про порушення митних правил № 0030/400000000/17 від 21.02.2017, перебуваючи при цьому поза зоною митного контролю; в порушення вимог статті 526 Митного кодексу України його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, оскільки під час здійснення так званого «спільного рейду» протоколу про порушення митних справи він не отримував; автомобіль марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений 01.09.2016 громадянином ОСОБА_3, а не ОСОБА_2, при цьому Митницею не був врахований той факт, що зазначений автомобіль був ввезений для особистого користування, тобто зазначений автомобіль не є товаром у розумінні статті 4 Митного кодексу України.

Летичівський районний суд Хмельницької області постановою від 19.08.2017 у задоволенні позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що: відповідно до положень статті 558 Митного кодексу України митні органи при виконанні завдань, покладених на митну службу України, взаємодіють з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством; протоколом спільної наради представників Митниці № 1 від 03.11.2016 було розглянуто питання про порядок дій поліцейських та інформування працівників Митниці про виявлення транспортних засобів із реєстраційними номерними знаками іноземних держав; транспортний засіб марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 01.09.2016 громадянином ОСОБА_3 у митному режимі транзит, у визначений законоадвством строк зазначений автомобіль не був вивезений за межі митної території України та не поміщений в інщий митний режим, що дозволенитй Митним кодексом України, з огляду на що ОСОБА_2 неправомірно користувався зазначеним транспортним засобом на митній території України без дозволу органу доходів і зборів, що є порушеннями митних правил.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 16.11.2015 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким позов задовольнив частково: визнав протиправною та скасував постанову заступника начальника Митниці № 0030/400000000/17 від 28.02.2017 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за частиною другою статті 469 Митного кодексу України.

Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтоване тим, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 №1-рп/2015.

Митниця оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 12.12.2017 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не надав належної правової оцінки тому, що: автомобіль марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 01.09.2016 громадянином ОСОБА_3 у митному режимі транзиту, який не передбачає будь-якого використання такого транспортного засобу без дозволу органу доходів та зборів; рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 №1-рп/2015 стосується транспортних засобів особистого користування, ввезених в митному режимі тимчасового ввезення; Митний кодекс України чітко розмежовує митні режими транзиту і тимчасового ввезення. 

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08.04.2019 прийняв касаційну скаргу Митниці до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 09.04.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що 03.11.2016 відбулася спільна нарада за участю представників Митниці, на якій розглянуто питання про порядок дій поліцейських та інформування представників митниці про виявлені транспортні засоби із реєстраційними номерними знаками іноземних держав. Ухвалено рекомендувати особовому складу відділу забезпечення БДР УПД ГУНП та батальйону УПП в м. Хмельницький через відповідальну особу Митниці здійснювати перевірку законності перебування транспортних засобів із реєстраційними номерними знаками іноземних держав на території України; в разі, якщо під час перевірки встановлено незаконне перебування транспортних засобів на території України інформувати територіальний орган поліції та відповідальну особу Митниці. 

17.02.2017 Головне управління ДФС у Хмельницькій області проінформувало Митницю про те, що з метою виявлення та фіксації порушення законодавства України у Хмельницькій області діють мобільні групи у складі працівників Управління патрульної поліції м. Хмельницького, Управління Укртрансбезпеки та ГУ ДФС у Хмельницькій області. Під час спільних заходів мобільними групами виявляються непоодинокі випадки використання транспортних засобів з реєстраційними номерами інших держав в комерційних цілях, зокрема, в якості таксі. З метою перевірки фактів законності перебування та використання на території області вищезгаданих транспортних засобів, вважають за доцільне залучати до складу відповідних мобільних груп працівників управління протидії митним правопорушенням Митниці.

21.02.2017 о 16:20 год. по вул. Чорновола, 22 у м. Хмельницькому працівниками управління патрульної поліції в м. Хмельницькому був зупинений транспортний засіб марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і в результаті проведеної перевірки законності знаходження транспортного засобу на митній території України Митницею було встановлено, що зазначений транспортний засіб було ввезено 01.09.2016 на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» пункту пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_3 (м. Київ, вул. Волинська 2/61) в митному режимі транзиту. 

Зокрема, згідно баз даних «Диспетчер зони митного контролю» та «Пасажирський пункт пропуску» автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» було встановлено, що 01.09.2016 о 17:42 год. у пункті пропуску №102030102 ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснив в'їзд зеленим коридором з метою особистого користування в режимі транзит автомобілем марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2. Також за даними зазначених інформаційних систем було встановлено відсутність фактів завершення митного режиму транзиту зазначеного транспортного засобу.

У зв'язку з встановленням факту користування ОСОБА_2 транспортним засобом, митне оформлення якого не завершено, а саме - транспортним засобом, ввезеним на митну територію України в режимі транзит, без дозволу органу доходів і зборів, уповноваженою особою Митниці 21.02.2017 був складений протокол про порушення митних правил №0030/400000000/17 за ознаками правопорушення, передбаченого частиною другою статті 469 Митного кодексу України, у якому було зазначено про дату, час і місце розглядів справи - 28.02.2047 о 15:30. Копію зазначеного протоколу ОСОБА_2 отримав наручно 22.02.2017, що підтверджується власноручно зробленою відміткою про отримання та підписом. 

28.02.2017 за результатом розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №0030/400000000/17 заступником начальника Митниці було прийнято оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 469 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.

За визначеннями, наведеними у пунктах 25, 57, 58 частини першої статті 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), митний режим - це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення; товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби - це транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування,  трубопроводи та лінії електропередачі.

Види митних режимів визначені у статті 70 Митного кодексу України, пунктами 5, 6 частини першої якої  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачені такі митні режими як транзит та тимчасове ввезення.

Статтею 90 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями частин першої, другої статті 93 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;  бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування. Транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим транзиту, можуть піддаватися операціям з технічного обслуговування та ремонту, потреба в яких виникла під час перебування їх на митній території України.

Згідно частини першої статті 102 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Статтею 103 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Отже, Митний кодекс України чітко розмежовує митні режими транзиту і тимчасового ввезення.

Частина п'ята статті 255 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно частини першої статті 321 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Частиною другою статті 321 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту     перетинання ними митного кордону України.

Згідно пункту 1 частини шостої статті 321 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль закінчується після закінчення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, за     винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем - протягом усього часу дії митного режиму.

Частиною третьою статті 325 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, при ввезенні з  метою транзиту транспортний засіб, що переміщується через митний кордон  України громадянином, перебуває під митним контролем з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України.

Відповідно до частини другої статті 469 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1,  був ввезений на територію України в митному режимі транзиту, який не передбачає будь-якого використання цих товарів на відміну від митного режиму тимчасового ввезення,  суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до  адміністративної відповідальності  за вчинення порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення згідно частини  другої статті 469 Митного кодексу України.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вказує, що посилання суду апеляційної інстанції на висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 31.03.2015 у справі №1-рп/2015 за конституційним зверненням ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного кодексу України про те, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України, є  безпідставними, оскільки транспортний засіб марки Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким 21.02.2017 керував ОСОБА_2, був ввезений на територію України в митному режимі транзиту.

З урахуванням наведеного касаційна скарга Митниці підлягає задоволенню, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 підлягає скасуванню, а постанова Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.08.2017 - залишенню в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 349, ст. 352, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Хмельницької митниці ДФС задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017  скасувати, а постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.08.2017 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

                                                                                                    В.В. Хохуляк

                                                                                                    Т.М. Шипуліна