ПОСТАНОВА
Іменем України

16 травня 2019 року 
Київ
справа №826/4580/15
адміністративне провадження №К/9901/10834/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Данилевич Н.А., 

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.10.2015 у складі колегії суддів: Кузьменка В.А. (головуючого), Гарника К.Ю., Огурцова О.П. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 у складі колегії суддів: Глущенко Я.Б. (головуючого), Пилипенко О.Є., Шелест С.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №1693/5 від 29.11.2014 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та зобов`язання поновити свідоцтво.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.10.2015, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 в позові відмовлено.
3.          Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено: 
3.1. ОСОБА_1 з червня 2011 працював приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області на підставі свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю  №8342 від 29.12.2010.
3.2. Наказом Головного управління юстиції у Київській області від 22.03.2013 №156/1 з 25.03.2013 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 та зобов`язано позивача протягом місяця з дня одержання копії наказу передати на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, а також надати до Головного управління юстиції у Київській області копію акта прийому-передачі документів нотаріального діловодства та нотаріального архіву приватного нотаріуса.
3.3. 03.04.2013 до Головного управління юстиції у Київській області надійшло повідомлення позивача, відповідно до якого 02.04.2013 при перевезенні транспортним засобом документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, в тому числі залишків спеціальних бланків нотаріальних документів сталася пожежа, внаслідок якої були частково знищені документи нотаріального діловодства та архіву, а також залишки спеціальних бланків нотаріальних документів.
3.4. Відповідно до довідки Фастівського районного відділу Головного управління Держтехногенбезпеки у Київській області від 08.04.2013 №269, 02.04.2013 на автошляху Фастів - Бишів у легковому автомобілі марки ЗАЗ 968 М, 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 виникла пожежа, внаслідок якої вогнем та високою температурою знищено та пошкоджено облицювання вказаного автомобіля та документи.
3.5. Згідно інформації, наданої 24.09.2013 Головному управлінню юстиції у Київській області Фастівським міськвідділом Головного управління МВС Україні в Київській області та копії акта про пожежу, причиною пожежі зазначеного автомобіля стало коротке замкнення в моторному відсіку.
3.6. За фактом пожежі, в тому числі у зв`язку із знищення документів нотаріального діловодства, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено запис про порушення кримінального провадження №12013100310000622, яке було закрито 19.04.2013 у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.
3.7. Наказом від 21.11.2014 №1963/5 Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату на підставі підпункту «и» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України на ім`я ОСОБА_1 .
3.8. Вважаючи зазначений наказ протиправним, позивач звернувся з позовом до суду про його скасування та зобов`язання поновити свідоцтво. 
4.          Відмовляючи в позові, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Суди вказали, що транспортування документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса легковим автомобілем марки ЗАЗ 968 М, 1986 р.в., тобто транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, і який станом на дату транспортування перебував в експлуатації 27 років, не є свідченням дотримання нотаріусом належного рівня обачності, що би унеможливлював пошкодження чи знищення відповідних документів. Крім цього, Закон України «Про нотаріат» не ставить у залежність можливість анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від наявності вини нотаріуса щодо втрати архіву або окремих документів.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5.          Позивач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову.
6.          Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме - пункт 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат». Зазначає, що судами не враховано, що обов`язковою умовою настання відповідальності є наявність вини нотаріуса при втраті чи знищенні архіву чи його окремих документів, однак у спірних правовідносинах вина позивача відсутня.
7.          У  відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін, як такі, що є законними та обґрунтованими. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції: 
8.          Конституція України: 
"Стаття 19. <…> Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
9. Закон України від 02.09.1993 №3425-XII «Про нотаріат» (далі - ЗУ «Про нотаріат»)
Статтею 2-1 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Відповідно до частини 1    статті 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених    Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно з абзацом сьомим    статті 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний: дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення.
Відповідно до частини 9 статті 10 Закону, питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України:
…2) за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках: 
и) знищення чи втрати нотаріусом або з його вини архіву нотаріуса або окремих документів.
Статтею 14 Закону    передбачено, що документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса є власністю держави і перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності.
Приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити зберігання документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності.
У разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством.
Правила ведення нотаріального діловодства затверджуються Міністерством юстиції України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.
10. Положення про Міністерство юстиції України, затверджене    постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2006 року №1577    (далі - Положення)
Згідно з пунктом 2 Положення, Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується    Конституцією    та законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до    Конституції    та законів України, актами Кабінету Міністрів України та цим Положенням.
Пунктом 8 Положення передбачено, що Міністерство юстиції України у межах своїх повноважень на основі та на виконання актів законодавства видає накази, організовує і контролює їх виконання.
11. Правила ведення нотаріального діловодства затверджені Міністерством юстиції України, за погодженням з Державним комітетом архівів України, наказом від 22.12.2010 №3253/5 (далі - Правила).
Згідно із пунктом 1.1 ці Правила встановлюють порядок документування нотаріальної діяльності та зберігання архіву і визначають порядок організації роботи з документами в державних нотаріальних конторах (далі контора), державних нотаріальних архівах (далі архів), приватними нотаріусами.
Відповідно до пунктів 3.3. та 3.4 Правил, відповідальним за організацію діловодства та архіву при здійсненні приватним нотаріусом нотаріальної діяльності, у тому числі володіння, користування реєстрами, книгами обліку, журналами, в яких реєструються нотаріальні документи та документи, на підставі яких вчинені нотаріальні дії, та їх ведення, а також за нотаріальні документи, що знаходяться у його провадженні, є нотаріус. Приватний нотаріус може покласти організацію діловодства та архіву на особу, яка перебуває з ним у трудових відносинах. У разі втрати документів нотаріального діловодства приватний нотаріус повинен негайно доповісти начальнику управління юстиції та вжити необхідних заходів для розшуку чи відновлення втрачених документів.
Згідно з пунктом 15.6 Правил підготовлені до передачі документи доставляються до архіву вантажним чи легковим автотранспортом з критим кузовом, виключно у супроводі відповідальної особи.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги: 
12. Наведені норми дають підстави для висновку, що на нотаріуса, в тому числі приватного, покладено обов`язок щодо збереження документів нотаріального діловодства та архіву документів, які пов`язані з учиненням нотаріальних дій і являються власністю держави.
13. Втрата чи знищення таких документів завдає шкоди державі. Крім того, ці документи мають суттєву цінність, адже до них відносяться, зокрема, такі, що  посвідчують права та юридичні факти. Тому, їх втрата чи знищення також може призвести до шкоди правам та інтересам підприємств, установ, організацій та громадян.
14. Судова колегія наголошує, що нотаріус повинен вживати усіх можливих заходів щодо збереження відповідних документів та дотримуватись належного рівня обачності, який би унеможливлював їх пошкодження чи знищення.
15. Як встановлено судами попередніх інстанцій, частину документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса - позивача було втрачено під час їх транспортування з метою передачі до державного нотаріального архіву, оскільки в автомобілі, яким здійснювалось перевезення, - легковому автомобілі марки ЗАЗ 968 М, 1986 року випуску, виникла пожежа.
16. Оскільки частина документів нотаріального діловодства позивача та його архіву були знищені за обставин, які не свідчать про дотримання ним належного рівня обачності для їх збереження, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що Міністерством юстиції України правомірно та обґрунтовано прийнято рішення про анулювання свідоцтва позивача про право на зайняття нотаріальною діяльністю відповідно до підпункту «и» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат».
17. Також, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що Міністерство юстиції України має право в установленому порядку анулювати свідоцтво нотаріуса про право на зайняття нотаріальною діяльністю як у разі, якщо архів нотаріуса або окремі документи нотаріального діловодства були знищені чи втрачені нотаріусом, так і у разі, якщо архів або окремі документи були знищені чи втрачені з вини нотаріуса.
18. Тобто, Закон України «Про нотаріат» не ставить у залежність можливість анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від наявності вини нотаріуса щодо втрати архіву або окремих документів.
19. З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів Закону України «Про нотаріат» не підтвердились, тому судом відхиляються. 
20. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
21. З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.10.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
22. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
23. Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.10.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
24. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач                                                                                   В.М. Шарапа

Судді                                                                                                        В.М. Бевзенко

                                                                                                                 Н.А. Данилевич