ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2019 року 
Київ
справа №817/1869/13-а
адміністративне провадження №К/9901/479/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Здолбунівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.07.2013 (суддя - Щербакова В.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 (головуючий суддя - Євпак В.В., судді: Капустинський М.М., Мацький Є.М.) у справі № 817/1869/13-а за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-  рішень, - 

встановив:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - Здолбунівська ОДПІ) від 14.05.2013                           № 0000961700 № 0000971700.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.07.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2013 № 0000961700 в сумі 67673,29 грн., в т.ч.: 49677,29 грн. - за основним платежем та 17996,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2013 № 0000971700 в сумі 48952,50 грн., в т.ч.: 38754,00 грн. - за основним платежем та 10198,50 грн. - штрафної (фінансової) санкції (штрафу). В решті позовних вимог відмовлено. 

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, Здолбунівська ОДПІ звернулась із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Зокрема, зазначає, що рішення судових інстанцій не ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному розгляді справи та оцінці наданих доказів в їх сукупності. 

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій Здолбунівською ОДПІ проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта господарювання - ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2011 по 31.12.2012.

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 04.03.2013 № 102/1742-2275010553, в якому відображено висновок про порушення позивачем:

- пункту167.1 статті 167 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим  донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 44980,17 грн., в т.ч. за 2011 рік в сумі             23417,64 грн. та за 2012 рік в сумі 21562,53 грн.

- пунктів 198.3, 198.4, 198.6 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України,  а саме - у 2011 році включено до податкового кредиту придбання бензину марки А-95 на суму ПДВ 229 грн. та включено до складу податкового кредиту дизпаливо в кількості 31097,27 л. на суму ПДВ 49678 грн., яке не використовувалося у господарській діяльності;

- пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, а саме -    у 2011 році включено до податкового кредиту надання послуг автостанції не підтверджені податковими накладними, чим завищено суму податкового кредиту на суму 4602 грн. в т.ч. за 2011 рік на суму 3509 грн. та за 2012 рік на суму 1093 грн.;

На підставі зазначеного акту перевірки, та за результатами адміністративного оскарження, Здолбунівською ОДПІ 14.05.2013 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 0000961700, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 73702,00 грн. в т.ч.: 54509,00 грн. - за основним платежем та 19193,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); 

№ 0000971700, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання за податком на доходи фізичних осіб у розмірі 56339,21 грн., в т.ч.: 44663,37 грн. - за основним платежем та 11675,84 грн. - штрафної (фінансової) санкції (штрафу).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. 

Приписами пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. 

Відповідно до пунктів 177.3, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість,не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг); до  переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

Судами також з'ясовано, що основним видом підприємницької діяльності позивача є діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі). Для здійснення такого виду діяльності ФОП ОСОБА_2  отримано відповідні ліцензії та використовуються власні транспортні засоби (автобуси), що підтверджується відповідними Свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу та на які отримано відповідні ліцензійні картки.

Між ТОВ «Континент Нафто Трейд» (Продавець) та ФОП ОСОБА_2  укладено Договір від 28.12.2009 № ск/р62    та з ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР» (Продавець) укладено Договір від 01.04.2011 № С15062 купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС., за умовами яких Продавець зобов'язується передати у власність Покупця через АЗС, що розміщені на території України з використання смарт-карт паливно-мастильні матеріали (далі ПММ), а Покупець зобов'язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість (п.п.2.1 п.2 Договору).

ФОП ОСОБА_2  було придбано у контрагентів-покупців: ТОВ «Континент Нафто Трейд» та ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР», дизельне пальне у кількості 221853 літрів, у тому числі у 2011 року в кількості 110017,70 літрів та у 2012 році у кількості 111835 літрів.

Придбання дизельного пального підтверджується видатковими накладними на придбання дизельного пального у кількості 221853 літрів на загальну суму 2144146,78 грн., у тому числі ПДВ 357357,80 грн.; актами приймання-передачі паливно-мастильних матеріалів, податковими накладними, оплата за дизельне паливо проведена в повному обсязі, що підтверджується відповідними виписками банку. 

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Вподальшому придбане  дизельне пальне було використано при здійсненні внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, відповідно до ряду Договорів, укладених між ФОП ОСОБА_2 та Головним управлінням промисловості та розвитку інфраструктури Рівненської обласної державної адміністрації про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Повне використання, придбаного у ТОВ «Континент Нафто Трейд» та ТОВ «ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР»,    дизельного пального у господарській діяльності позивача, при виконанні вказаних договорів із Головним управлінням промисловості та розвитку інфраструктури Рівненської обласної державної адміністрації, підтверджується актами про списання з обліку дизельного пального для надання послуг по перевезенню пасажирів маршрутними таксі, трудовими договорами із найманими працівниками - водіями, які здійснювали перевезення та підтверджують факт використання та списання дизельного пального. Обставини використання та списання з обліку позивача дизельного пального для надання послуг по перевезенню пасажирів маршрутними таксі,    підтверджуються Довідкою № 02-110 від 22.02.2013 у, виданою ФОП ОСОБА_2  Командитним Товариством «РІВНЕ-ПАС» щодо виконання рейсів на маршрутах, які обслуговував позивач. 

Актом перевірки від 04.03.2013 № 102/1742-2275010553 не встановлено порушень щодо формування квитково-касових звітів, у тому числі і щодо здійсненої автобусами позивача кількості рейсів.

Надані акти про списання з обліку дизельного пального для надання послуг по перевезенню пасажирів є належними первинними документами, в розумінні статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік». Вказані акти містять всі передбаченні законодавством реквізити та відображають зміст здійсненої господарської операції та її зв'язок із господарською діяльністю позивача.

Окремі недоліки у заповненні шляхових, у даному випадку, листів не є підставою для позбавлення позивача права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат на придбання пального та на виключення вказаних сум з податкового кредиту з податку на додану вартість.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог є правильним.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів попередніх інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Здолбунівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.07.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду