Постанова
Іменем України
 
03 квітня 2019 року
 
м. Київ
 
справа № 336/1562/18
 
провадження № 61-44771св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., 
 
учасники справи:
заявник - державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник»,
заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19 червня 2018 року у складі судді Дмитрюк О. В. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Гончар М. С., Кочеткової І. В., Маловічко С. В., 
 
Описова частина
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У березні 2018 року державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник» (далі - ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник»; училище) звернувся до суду з заявою про поновлення виконавчого провадження та повторне виселення боржників, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
 
Вимоги обґрунтовував тим, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2008 року у справі № 22-4337/08 задоволено позов Вищого професійного училища № 27 Міністерства освіти і науки України, правонаступником якого він є, до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, про виселення з кімнат № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 гуртожитку на АДРЕСА_1.
 
05 лютого 2009 року виданий виконавчий лист № 2-1611/2008 на виконання вищевказаного рішення, який виконаний 24 жовтня 2010 року шляхом фактичного виселення зазначених осіб із кімнат № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 гуртожитку. 
 
Однак після виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знову самовільно зайняли ці кімнати гуртожитку.
 
У зв'язку з наведеним заявник просив поновити виконавче провадження та здійснити повторне виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 із кімнат № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 гуртожитку, який перебуває на балансі ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник».
 
Короткий зміст ухвали та постанови судів попередніх інстанцій
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19 червня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року, заяву ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник» задоволено.
 
Поновлено виконавче провадження Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 13188205.
 
Повторно виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із житлових приміщень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гуртожитку у АДРЕСА_1. 
 
Задовольняючи заяву училища, суди виходили з доведеності факту самовільного вселення вищевказаних осіб у гуртожитку після їх примусового виселення, що є підставою для застосування норм частини десятої статті 66 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Короткий зміст доводів касаційної скарги
 
У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник».
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
ОСОБА_4 вважає заяву училища необґрунтованою. 
 
ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник» не був позивачем у справі № 22-4337/08 і не був стягувачем у виконавчому провадженні № 13188205. Питання про його заміну не вирішувалося. Доказів, які підтверджують його правонаступництво, немає, у зв'язку з чим він є неналежним заявником у даній справі.
 
Виконавче провадження не може бути поновлено за межами трирічного строку для виконання судового рішення.
 
Училище протягом восьми років не зверталося до виконавця з заявою про повторне виселення, не зважаючи на те, що заінтересовані особи протягом цього періоду постійно проживали в гуртожитку.
 
Короткий зміст відзиву
 
Від ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник» надійшов відзив, у якому його представник, вважаючи оскаржені судові рішення законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін.
 
Обставини справи
 
Суди встановили, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2008 року у справі № 22-4337/08 скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 23 вересня 2008 року та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов Вищого професійного училища № 27 Міністерства науки і освіти України, правонаступником якого є ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник», до ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з кімнат № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 гуртожитку на АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
 
05 лютого 2009 року на виконання зазначеного рішення апеляційного суду Шевченківський районний суд міста Запоріжжя видав виконавчий лист                     № 2-1611/2008, який 24 жовтня 2010 року виконаний державним виконавцем шляхом фактичного виселення зазначених осіб із кімнат № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2.
 
Після виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 самовільно зайняли кімнати № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 гуртожитку.
 
Вказані обставини стали підставою для подання даної заяви.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права
 
Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Таким вимогам оскаржені судові рішення не відповідають.
 
Відповідно до частини десятої статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент подання заяви про повторне виселення до суду) у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.
 
Аналіз указаної норми свідчить про те, що питання про повторне виселення вирішується саме тим судом, який ухвалив рішення про виселення.
 
26 листопада 2008 року апеляційний суд Запорізької області у справі                 № 22-4337/08 ухвалив рішення про примусове виселення ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 із кімнат № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 гуртожитку, яке було виконане 24 жовтня 2010 року, після чого ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 самовільно вселилися у ці ж кімнати. 
 
ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник» подало до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя заяву про повторне виселення заінтересованих осіб.
 
Задовольняючи заяву ДНЗ «ЗВПУ «Моторобудівник», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, не врахував, що питання про повторне виселення вирішується судом, який прийняв рішення про виселення.
 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
 
У зв'язку з наведеним касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19 червня 2018 року та постанова апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | Н. О. Антоненко     В. І. Журавель
| В. М. Коротун     В. І. Крат