Постанова
Іменем України
31 січня 2019 року
м. Київ
справа №405/6312/15-ц
провадження №61-35786св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
представник позивача - Берніков Микола Іванович,
відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу апеляційного суду  Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року  у складі колегії суддів: Черненко В. В., 
Франко В. А., Карпенка О. Л.,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 лютого 2016 року у складі судді Плохотніченко Л. І. позов задоволено.
Ухвалою апеляційного суду  Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року  апеляційне провадження зупинено до вступу у законну силу рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору від 07 вересня 2005 року недійсним.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що підставою позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, а в іншій справі предметом позову є визнання цього кредитного договору недійсним, справи є взаємопов'язаними і результат справи про визнання кредитного договору недійсним може вплинути на результат розгляду справи, провадження у якій просять зупинити.
У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.  
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що висновок апеляційного суду про те, що наслідки розгляду справи про визнання недійсним кредитного договору можуть вплинути на розгляд цієї справи, оскільки кредитний договір від 07 вересня 2005 року відповідним рішенням суду недійсним не визнаний, а сама по собі наявність позову в суді про оспорювання правочину не спростовує презумпцію правомірності правочину, яка передбачена статтею 204 ЦК України.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року
№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення 
змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У січні 2019 року справу передано до Верховного Суду.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
З обставин справи слідує, що у справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у стягненні заборгованості за кредитним договором від 07 вересня 2005 року.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда відкрите провадження у цивільній справі №404/8160/16ц за позовом ОСОБА_6 до 
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору від 07 вересня 2005 року, розгляд справи триває.
У пункті 4 частини першої статті 201 ЦПК України, чинній на момент вчинення процесуальної дії, визначено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Встановивши, що підставою цього позову є стягнення заборгованості по кредитному договору, а іншою справою вирішується питання про визнання недійсним цього кредитного договору, апеляційний суд прийшов висновку, що між справою, яка переглядається, та справою №404/8160/16ц існує тісний матеріально-правовий зв'язок, що є підставою для зупинення провадження у справі.
 Апеляційний суд вірно застосував пункт 4 частини першої статті 201 ЦПК України, чинній на момент вчинення процесуальної дії. 
Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, що в силу положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду  Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року  залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                        В. С. Висоцька
 
        В. В. Пророк
 
       І. М. Фаловська