Постанова
Іменем України                                       
 
03 грудня 2018 року
 
м. Київ
 
справа № 653/2118/15-ц
 
провадження № 61-20734св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф., 
 
учасники справи:
стягувач - ОСОБА_4,
боржник - комунальне підприємство «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради,
суб'єкт оскарження - заступник начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко Альона Олександрівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області, у складі колегії суддів: Бугрика В. В., Пузанової Л. В., Семиженка Г. В., від 07 лютого 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко А. О., скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії.
 
Скарга обґрунтована тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2015 року її позов про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення дисциплінарних стягнень, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди задоволено частково. У частині поновлення на посаді і стягнення середньомісячної заробітної плати рішення підлягало негайному виконанню, на підставі чого вона отримала виконавчий лист № 653/2118, виданий 28 грудня 2015 року Генічеським районним судом Херсонської області. 30 грудня 2015 року заступником начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було відкрито виконавче провадження. 18 лютого 2016 року вона отримала лист від роботодавця з наказом про поновлення на посаді. Вона звернулась до державного виконавця із заявою щодо здійснення всіх необхідних та достатніх дій щодо її фактичного допуску до роботи на підставі наказу про поновлення на роботі. 18 лютого 2016 року роботодавець не допустив її до роботи, тому вона знову звернулася до державного виконавця з проханням про здійснення всіх необхідних дій щодо фактичного допуску до роботи на підставі наказу. 20 лютого 2016 року вона отримала лист від відділу державної виконавчої служби разом із постановою про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2016 року у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення. Зазначала, що фактично судове рішення виконано не було, оскільки роботодавець не допустив її до роботи, а державним виконавцем не здійснені необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання рішення суду про поновлення на роботі. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, яка набрала законної сили, визнано незаконними дії державного виконавця, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2016 року, зобов'язано державного виконавця відновити виконавче провадження. 25 серпня 
2016 року вона отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 серпня 2016 року у зв'язку з фактичним виконанням рішенням суду. Зазначала, що фактично її не було поновлено на роботі, оскільки наказом від 09 лютого 2016 року її відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, отже рішенння суду залишається невиконаним, а закінчення виконавчого провадження є незаконним.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просила суд визнати неправомірними бездіяльність та дії заступника начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко А. О. щодо винесення постанови від 19 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 49742618; визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49742618 від 19 серпня 2016 року; зобов'язати заступника начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській областіМакушенко А. О. здійснити необхідні та достатні дії,передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; визнати умисним невиконання заступником начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко А. О. ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року.
 
Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області, у складі судді Крапівіна О. П., від 30 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано неправомірними бездіяльність та дії заступника начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Макушенко А. О. по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49742618 від 19 серпня 2016 року. Визнанонезаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження 
ВП № 49742618 від 19 серпня 2018 року. Зобов'язано заступника начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко А. О. здійснити всі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для організації належного виконання провадження, відкритого 30 грудня 2015 року, відновленого 03 серпня 
2016 року. Визнано умисним невиконання заступником начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Макушенко А. О. ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, яка набрала законної сили 10 травня 2016 року. 
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена незаконно, оскільки фактично рішення суду про поновлення заявника на роботі не виконано. Державний виконавець не вжив всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що поновлення на посаді фактично не відбулося. Виконання судового рішення про поновлення на роботі вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника довиконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
 
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу начальника Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що скарга ОСОБА_4 на дії державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 19 серпня 2016 року була винесена державним виконавцем обґрунтовано, на підставі 
пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням рішення суду шляхом винесення роботодавцем наказу про поновлення на роботі від 09 лютого 2016 року. Фактично ОСОБА_4 не працює у зв'язку з тим, що була відсторонена від роботи наказом від 09 лютого 2016 року (а. с. 28), факт винесення якого підтверджує, що вона була поновлена на посаді, і який вона може оскаржити у встановленому законом порядку.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що фактично судове рішення не виконано, її не поновлено на роботі, а тому винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є передчасним. Поза увагою апеляційного суду залишилися положення Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких виконавчий документ про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно, а виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків. Заявник посилалась на те, що діями державного виконавця порушено її право на працю, гарантоване Конституцією України. 
 
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Судами встановлено, що 30 грудня 2015 року державним виконавцем Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було відкрито виконавче провадження № 49742618 на підставі виконавчого листа 
від 28 грудня 2015 року № 653/2118 про поновлення ОСОБА_4 на посаді головного фахівця комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради та стягнення середньомісячної заробітної плати. 
 
18 лютого 2016 року ОСОБА_4 отримала лист від комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради з наказом про поновлення на посаді на роботі на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської від 22 грудня 2015 року. 
 
Постановою державного виконавця від 17 лютого 2016 року виконавче провадження ВП № 49742618 закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. 
 
Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, яка набрала законної сили, у справі № 653/2118/15-ц визнано  незаконними дії державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49742618 від 17 лютого 2016 р. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 49742618 від 17 лютого 2016 року. Зобов'язано державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області здійснити всі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та іншими документами для організації належного виконання виконавчого провадження ВП № 49742618.
 
Постановою державного виконавця від 03 серпня 2016 року відновлено виконавче провадження ВП № 49742618.
 
Постановою державного виконавця від 19 серпня 2016 року виконавче провадження ВП № 49742618 закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду.
 
Судами встановлено, що наказом комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 09 лютого 2016 року № 9 ОСОБА_4 була поновлена на посаді головного фахівця з 03 вересня 2015 року згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2015 року.
 
Наказом комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 09 лютого 2016 року № 13 ОСОБА_4 відсторонена від роботи на зазначеній посаді з 15 лютого 2016 року без збереження заробітної плати.
 
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення оскарженої постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення оскарженої постанови про закінчення виконавчого провадження) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
 
Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
За змістом частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
 
Встановивши, що 09 лютого 2016 року комунальним підприємством «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради видано наказ про поновлення ОСОБА_4 на роботі, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_4, оскільки державний виконавець діяв у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», закінчивши виконавче провадження у зв'язку із фактичним виконанням рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2015 року про поновлення ОСОБА_4 на роботі. 
 
На підставі наказу комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 09 лютого 2016 року трудові відносини між роботодавцем і ОСОБА_4 поновлені з 03 вересня 
2015 року.
 
При розгляді скарги на дії та рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення про поновлення на роботі суд позбавлений можливості надати оцінку діям роботодавця щодо відсторонення працівника від роботи, які відбулись після того, як роботодавець видав на виконання судового рішення наказ про поновлення працівника на роботі.
 
Подальші дії і рішення роботодавця щодо відсторонення з 15 лютого 2016 року ОСОБА_4 від роботи без збереження заробітної плати можуть бути оскаржені нею у порядку, встановленому чинним законодавством України. Державний виконавець не наділений повноваженнями по скасуванню наказів роботодавця.
 
Посилання касаційної скарги на Інструкцію про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, є необґрунтованим, оскільки зазначений нормативний документ втратив чинність 18 січня 2016 року на підставі наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5.
 
З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з додержанням норм Закону України «Про виконавче провадження» і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування оскарженого судового рішення відсутні.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
        О. В. Білоконь
 
                                                                                                                 С. Ф. Хопта