ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року 
м. Київ

Справа №  904/6659/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.
учасники справи:
позивачі - (1) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Південний",  (2) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний"
представник позивача - 1 - не з'явився
представник позивача - 2 - не з'явився
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕРС-ГРУП"
представник відповідача - Бердишева О.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Південний" та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі Чимбар Л.О. - головуючого, Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 22 серпня 2018 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області у складі Юзікова С.Г. від 30 серпня 2017 року
Історія справи
Обставини, встановлені судами
1. Відповідач є користувачем земельної ділянки площею 0,0931 га з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 на підставі укладеного з гр. ОСОБА_9 договору суборенди від 02.06.2014 зі строком дії до 06.03.2019 та цільовим призначенням для проектування та будівництва житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 24.04.2017).
2. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 07.06.2016 № 222 надано відповідачу дозвіл на проектування та будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями у межах переданої замовнику земельної ділянки по АДРЕСА_1. 
3. 01.08.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області за №ДП030162141487 зареєстровано декларацію про початок виконання підготовчих робіт "Будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по   АДРЕСА_1)".
4. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та державних стандартів і правил відповідачем за місцезнаходженням об'єкта будівництва "Будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1" та складено акти перевірки від 02.06.2016, та від 09.12.2016, відповідно до яких порушень у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил відповідачем не виявлено.    
5. У червні 2016 року відповідачем отримано містобудівні умови, технічні умови та теплопостачання, приєднання до електричних мереж та водопостачання і каналізування об'єкту будівництва.
6. 05.07.2017 філією ДП "Укрдержбудекспертиза" у Дніпропетровській області складено експертний звіт №04-1741-16 щодо розгляду проекту "Житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1", відповідно до якого проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших мало мобільних груп населення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, пожежної та технологічної безпеки і може бути затверджена у встановленому порядку з указаними технічними показниками.
7. 12.07.2017 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю, відповідачеві надано дозвіл на виконання будівельних робіт.
Короткий зміст позовних вимог
8. У червні 2017 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Південний" (далі - позивач-1) та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний" (далі - позивач-2) звернулися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС-ГРУП" (далі - відповідач) про заборону відповідачу здійснювати будівництво на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.
9. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав співвласників прилеглих багатоквартирних будинків внаслідок здійснення відповідачем підготовчих робіт та робіт з будівництва багатоквартирного будинку без згоди мешканців на місці паркування їх автомобілів, в зоні розташування проблемного колектору стічних вод та трансформаторної станції без належного проекту та дозволів на проведення будівельних робіт, з численним порушенням будівельних норм і правил, що створює незручності для мешканців (обмеження під'їзду транспорту до будинків) та загрожує їх безпеці (погіршення інсоляції, загроза обвалу будинку з пошкодженням підземних комунікацій).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
10. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2018 року, у позові відмовлено.
11. Рішення мотивовані тим, що позивачі не надали належних та допустимих доказів порушення відповідачем їх прав та інтересів внаслідок здійснення спірного будівництва, у тому числі правовстановлюючих документів на стоянку для автомобілів, доказів недійсності виданих відповідачу дозвільних документів на спірне будівництво або висновків компетентних контролюючих органів про допущені відповідачем порушення будівельних норм та правил. 
12. У той же час відповідачем отримано дозвіл органу місцевого самоврядування на здійснення спірного будівництва, зареєстровано декларацію про проведення підготовчих робіт, розроблено та погоджено проектну документацію та у подальшому отримано дозвіл на проведення будівельних робіт, що відповідно до статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції станом на отримання відповідного дозволу) дає відповідачу право на виконання спірних будівельних робіт без отримання будь-яких інших документів дозвільного характеру.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13. Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, позивачі звернулися з касаційною скаргою, в якій просять їх скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи позивачів, які подали касаційну скаргу (узагальнено)
14. Судами проігноровано доводи позивачів про: (1) порушення цільового призначення земельної ділянки внаслідок здійснення спірного будівництва, (2) допущені відповідачем численні порушення будівельних норм, що ставить під загрозу безпеку мешканців прилеглих будинків. При цьому висновки органів будівельного контролю про відсутність таких порушень та надані відповідачу дозволи є незаконними та ґрунтуються лише на листі Мінрегіонбуду від 28.12.2016 №7/17-15652, який "не є підставою для видачі дозволу на порушення законодавства України у будівельній сфері".
15. Суд апеляційної інстанції хоча і призначив судову експертизу за клопотанням позивача, проте не забезпечив її проведення на виконання вимог статей 18, 236 Господарського процесуального кодексу України, зокрема шляхом перевірки виконання експертом ухвали суду про призначення експертизи, а саме: обґрунтованості штучного збільшення експертами обсягу експертизи з огляду на зміст поставлених експертам в ухвалі суду питань та, як наслідок, завищення вартості експертизи, оплатити яку позивач не має фінансової можливості. 
16. Верховний Суд не приймає до уваги та не розглядає подані 20.11.2018 від імені позивача-1 письмові пояснення від 13.11.2018 № 13/18, які за своєю суттю є доповненням касаційної скарги, внаслідок порушення встановленого статтею 298 Господарського процесуального кодексу України порядку доповнення касаційної скарги, а також у зв'язку з відсутністю підпису особи, яка подала такі пояснення (акт Верховного Суду від 20.11.2018 №253). 
Позиція відповідача у відзиві на касаційну скаргу
17. Твердження позивачів про порушення відповідачем чинного законодавства в галузі будівництва не відповідають дійсності та спростовуються встановленими у справі обставинами і наявними доказами.
18. Призначена судом у справі експертиза не була проведена з однієї причини - внаслідок невиконання позивачем обов'язку з її оплати, натомість суд апеляційної інстанції зі свого боку вжив усіх заходів, необхідних для її проведення та жодних норм процесуального законодавства не порушив.
Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
19. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи (та) апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.
20. Щодо доводів касаційної скарги в пункті 14 Постанови Верховний Суд зазначає наступне. 
21. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
22. Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017, тобто на момент звернення з даним позовом) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.
23. Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання у тому числі приписів статті 33 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), зобов'язаний довести наявність порушених його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.
24. У даній справі судами за результатами дослідження та оцінки зібраних у справі доказів констатовано відсутність належних та допустимих в розумінні статей 76, 77 ГПК України (у редакції, чинній після 15.12.2017) та статті 34 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) доказів у підтвердження порушення діями відповідача прав та інтересів позивачів, яке за їх твердженням полягало у порушенні вимог чинного законодавства при здійсненні будівельних робіт.
25. Так, судами встановлено дотримання відповідачем вимог статей 26, 35, 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), зокрема отримання дозволу органу місцевого самоврядування на проведення будівництва, отримання вихідних даних, розробку та погодження проектної документації, реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт, отримання дозволу на виконання будівельних робіт. При цьому дотримання відповідачем будівельних норм і правил безпосередньо під час будівництва контролюється уповноваженим на це органом державного архітектурно-будівельного контролю - Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, яким під час перевірок порушень виявлено не було.
26. З урахуванням меж перегляду справи судом касаційної інстанції доводи касаційної скарги щодо порушення відповідачем будівельних норм і правил та незаконності отриманих ним дозволів на будівництво до уваги не приймаються, оскільки ґрунтуються на припущеннях та зводяться до переоцінки доказів і вимог про встановлення обставин справи. При цьому посилання позивачів на порушення цільового призначення земельної ділянки спростовується дослідженими судами доказами, а саме: рішенням Дніпропетровської міської ради від 15.02.2017 №263/18 "Про зміну цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1, що перебуває в оренді ОСОБА_9." та укладеною між орендарем - ОСОБА_9 та суборендарем - відповідачем додатковою угодою від 24.04.2017 до договору оренди земельної ділянки від 02.06.2014 щодо зміни її цільового призначення. 
27. Верховний Суд також відхиляє доводи касаційної скарги в пункті 15 Постанови. Так, скаржники фактично намагаються переконати суд касаційної інстанції в тому, що безпосередньою причиною не проведення призначеної у справі експертизи стали недоліки змісту ухвали суду апеляційної інстанції від 22.11.2017 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та вбачають в цьому порушення судом загальних приписів статей 11 (верховенство права та джерела права, що застосовуються судом), 18 (обов'язковість судових рішень), 236 (законність та обґрунтованість судових рішень) ГПК України. Проте, як вбачається з матеріалів справи та вказаних судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові обставин, призначена судом за клопотанням позивачів та з дотриманням вимог статей 99, 100 ГПК України будівельно-технічна експертиза не була проведена саме з вини позивачів, якими не виконано покладений на них судом обов'язок з оплати такої експертизи. 
28. Більше того, Верховний Суд звертає увагу, що вимагаючи в касаційній скарзі передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, позивачі у її тексті не наводять жодних передбачених статтею 310 ГПК України процесуальних підстав для такої передачі, а висловлюють лише незгоду з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів у справі та фактично просять суд касаційної інстанції здійснити додаткову перевірку зібраних та досліджених судами доказів та встановити інші обставини справи, підкріплюючи це власною суб'єктивною оцінкою доказів, що не є та не може бути підставою для направлення справи на новий розгляд.  
29. При цьому Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Устименко проти України", яким наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії").
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
30. Враховуючи вищевикладене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, касаційна скарга позивачів задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін як такі, що  прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями  300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Південний" та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центральний" залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2018 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2017 року у справі №   904/6659/17 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Міщенко І.С.
Судді                                                                                                       Берднік І.С.
                                                                                                          Суховий В.Г.