ПОСТАНОВА
Іменем України

19 грудня 2018 року 
Київ
справа №216/5609/16-а(2-а/216/41/17)
провадження №К/9901/18244/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Білоуса О. В., Стрелець Т. Г.,
розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу                   № 216/5609/16-а
за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі молодшого лейтенанта поліції Гончара Володимира Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Юрко І. В., суддів: Гімона М. М., Чумака С. Ю.
І. Суть спору
1. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі молодшого лейтенанта поліції Гончара Володимира Сергійовича (далі - інспектор) про визнання протиправними дій щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та скасування постанови серії АР № 139292 від 13 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
2. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій інспектора, які полягають у зупинці належного позивачу транспортного засобу та складення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення. 
2.1. Позивач вказує, що наведеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 13 листопада 2016 року позивач, керуючи транспортним засобом "Land Rover Range Rover Sport", номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Залізничників, Довгинцівського району у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, біля залізничного вокзалу Кривий Ріг - Головний, нібито порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), а саме здійснив в'їзд на територію вокзалу, що призвело до скоєння правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 
2.2. Позивач стверджує, що він не порушував Правила дорожнього руху, а відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано жодних доказів, на підтвердження нібито вчиненого позивачем правопорушення.
2.3. Позивач наголошує, що інспектор в порушення статті 276 КУпАП розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, хоча за приписами наведеної норми справа повинна бути розглянута за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. 
2.4. Вважаючи, що такими діями інспектором порушено права позивача, передбачені статтею 286 КУпАП, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вимогою про скасування постанови серії АР № 139292 від 13 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Інспектором Гончаром В. С. прийнято постанову серії АР № 139292 від 13 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено", що зумовлено в'їздом на територію вокзалу та призвело до скоєння правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.
4. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 листопада 2016 року о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Залізничників, Довгинцівського району у м.Кривому Розі біля залізничного вокзалу Кривий Ріг - Головний, порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху "В'їзд заборонено", а саме здійснив в'їзд на територію вокзалу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
5. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.
5.1. Визнано протиправними дії інспектора патрульної поліції 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі молодшого лейтенанта поліції Гончара Володимира Сергійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  на місці зупинки транспортного засобу 13 листопада 2016 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Залізничників, біля залізничного вокзалу Кривий Ріг - Головний.
5.2. Скасовано постанову серії АР № 139292 від 13 листопада 2016 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.
6. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року скасовано постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року та прийнято нову, якою в позові відмовлено.
7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано положень чинного законодавства та неправомірно розглянуто адміністративну справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не надав Ішенку М. І. можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, що, в свою чергу, унеможливило виконання вимог статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.
8. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, прийшов до висновку про підтвердження наданим відеозаписом факту скоєного позивачем правопорушення внаслідок в'їзду на територію залізничного вокзалу, не виконавши при цьому вимоги дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено" Правил дорожнього руху, що свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
IV. Касаційне оскарження 
9. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
10. В обґрунтування касаційної скарги вказує на помилковість висновку суду апеляційної інстанції, оскільки винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним. 
11. Водночас, відповідач у відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
12. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
13. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
14. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
15. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
16. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
17. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
   17.1. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
18. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
19. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
20. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
21. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
22. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).
23. Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
24. В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
25. У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
26. Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
   26.1. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
27. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
28. Пунктом 3 Правил дорожнього руху визначені заборонні знаки.
28.1. Так, дорожній знак 3.21 "В'їзд заборонено" обумовлює, що забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).
29. Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
30. Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
31. За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
32. Статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
33. Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
VI. Позиція Верховного Суду
34. Аналіз положень статті 258 КУпАП дає підстави для висновку про надання Національній поліції права не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. 
35. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
36. Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.
37. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5рп/15 роз'яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення "за місцем його вчинення". Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.
38. Отже, словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.
39. Враховуючи приписи статті 222 КУпАП, інспектор Гончар В. С. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та має спеціальне звання молодшого лейтенанта поліції, а відтак має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, які вчиняються на території міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
40. З оскаржуваної постанови вбачається, що 13 листопада 2016 року о 22 год. 20 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Залізничників, Довгинцівського району у м.Кривому Розі біля залізничного вокзалу Кривий Ріг - Головний, порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху "В'їзд заборонено", а саме здійснив в'їзд на територію вокзалу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.
41. Слід зауважити, що наданими матеріалами відеозапису підтверджено, що транспортний засіб "Land Rover Range Rover Sport", д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач, дійсно здійснив в'їзд на територію залізничного вокзалу в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, при цьому автомобіль знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.21 "В'їзд заборонено".
42. Разом з цим, позивач не заперечував проти факту правопорушення, пояснивши, що не бачив вказаного дорожнього знаку, у зв'язку з чим вважав можливим обмежитись попередженням. 
43. За такого правового врегулювання та обставин справи Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про правомірність винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 139292 від 13 листопада 2016 року.
44. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
45. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
46. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10  серпня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                          О. В. Білоус
                                                                                                                        Т. Г. Стрелець