Постанова
14 січня 2019 року
м. Київ
справа № 2012/9649/2012
провадження № 51-9624 ск 18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року по кримінальній справі щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
встановив:
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2014 року скасовано, а справу направлено прокурору Харківської області для проведення додаткового розслідування.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного суду прокурор звернувся з касаційною скаргою, яку називав апеляцією, до касаційного суду.
Постановою судді Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 листопада 2018 року прокурору відмовлено у витребуванні матеріалів кримінальної справи щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для перевірки в касаційному порядку.
02 січня 2019 року до касаційного суду надійшла повторна касаційна скарга прокурора. Зі змісту цієї касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції, якою кримінальну справу відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в порядку статті 281 КПК направлено прокурору на додаткове розслідування.
Відповідно до частини 2 статті 383 КПК України (1960 року) у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Виходячи з вищевикладеного, оскаржуване судове рішення не перешкоджає подальшому руху справи, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Згідно з частиною 2 статті 388 КПК України (1960 року) справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статті 350, частини 2 статті 383, статті 384, частини 2             статті 386, частини 1 статті 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
На підставі наведеного, керуючись статтею 388 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 «Перехідних положень» Кримінального процесуального кодексу України,  
 
постановив:   
 
Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінальної справи у витребуванні матеріалів кримінальної справи щодо  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4  для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

     Суддя                                                                                                                    ОСОБА_1