ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року 
м. Київ

Справа №  Б-50/232-09 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. (головуючого), Жукова С.В., Пєскова В.Г., 

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника ТОВ "Лексінг" - адвоката Бужор А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сазон" 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018
та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.03.2018
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сазон" 
про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Харківської області від 14.02.2017
у справі № Б-50/232-09
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.12.2009 порушено провадження у справі № Б-50/232-09 про банкрутство ТОВ "Лекском" на підставі ст.51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013).

Постановою Господарського суду Харківської області від 27.01.2010 у справі №Б-50/232-09 ТОВ "Лекском" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бондаренка В.А.

У липні 2016 року ПАТ "ПроКредит банк" звернулось до суду з заявою про визнання недійсними результатів аукціону від 12.07.2016 з продажу спірного майна банкрута - нежитлових приміщень аграрно-промислового комплексу на 1-му кілометрі дороги Лисичанка-Горбовичі, буд. 1 на території Шпитівської сільської ради Київської області (лот № 100080616/1); визнання недійсним укладеного за результатами аукціону договору купівлі-продажу вказаного майна, а також застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу. Заява обґрунтована порушенням порядку визначення організатора аукціону, публікації оголошення про проведення аукціону, законодавчо встановленого строку для проведення аукціону, а також неповідомленням заставного кредитора у встановленому   Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку про реалізацію заставного майна.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017  у справі № Б-50/232-09 зазначену заяву кредитора задоволено частково. Визнано недійсними результати аукціону з продажу вищевказаного нерухомого майна банкрута, оформлені протоколом від 12.07.2016 № 100080616/1. Визнано недійсним укладений за результатами аукціону договір купівлі-продажу від 12.07.2016, зареєстрований за №1479. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2017  у справі № Б-50/232-09 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 у справі №Б-50/232-09 ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 у справі  № Б-50/232-09 залишено без змін.
                                     
Постановою Верховного Суду від 07.05.2018 у справі № Б-50/232-09 відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Бондаренка В.А. про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 22.11.2017 у справі № Б-50/232-09.
У лютому 2018 року ТОВ "Сазон" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017, в якій просило суд: 1) переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу господарського суду Харківської області у справі №Б-50/232-09 від 14.02.2017; 2) відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "ПроКредит Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна банкрута у справі №Б-50/232-09, оформленого протоколом від 12.07.2016 №100080616/1 та визнання недійсним укладеного за результатами аукціону договору купівлі-продажу від 12.07.2016, зареєстрованого за №1479. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі №Б-50/232-09  (суддя Міньковський С.В.) відмовлено ТОВ "Сазон" у задоволенні заяви про перегляд ухвали господарського суду від 14.02.2017 у справі №Б-50/232-09 за нововиявленими обставинами. Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі №Б-50/232-09 залишено без змін. 
Ухвала суду мотивована тим, що доводи ТОВ "Сазон" щодо наявності нововиявленої обставини, на яку послався заявник, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи №Б-50/232-09. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 (судді:  Лакіза В.В. - головуючий, Россолов В.В., Пуль О.А.)  ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі №Б-50/232-09 залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ТОВ "Сазон" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі № Б-50/232-09 про відмову ТОВ "Сазон" в перегляді за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у даній справі; направити заяву ТОВ "Сазон" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № Б-50/232-09 на розгляд суду першої інстанції по суті.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. 
В обґрунтування доводів касаційної скарги  ТОВ "Сазон" наголошує на тому, що воно дізналося про існування листа-згоди ПАТ "ПроКредит Банк" від 27.03.2015 на продаж заставного майна лише 15.01.2018 та вважає, що посилання місцевого та апеляційного судів на можливість ТОВ "Сазон" з'ясувати та довідатися про існування листа-згоди банку є необґрунтованими, оскільки ТОВ "Сазон" як переможець аукціону не було і не є учасником провадження у справі про банкрутство в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Заявник стверджує, що об'єктивно не знав і не міг знати про існування такого документу, оскільки ПАТ "ПроКредит Банк" про таке ТОВ "Сазон" не повідомляло та до матеріалів заяви про скасування результатів аукціону не додавало. 
ТОВ "Сазон" наголошує на тому, що суди мали надати вірну правову оцінку листу-згоді ПАТ "ПроКредит Банк" та правовідносинам, які склалися внаслідок видання банком такого документу, оскільки, на думку заявника, наявність ухвали суду про згоду на продаж майна банкрута взагалі не є обов'язковою, а продаж заставного майна банкрута відбувався у повній відповідності та за наявності згоди заставного кредитора. 
На думку скаржника, судами безпідставно не розглянуто у даній справі ту обставину, що ПАТ "ПроКредит Банк"  надало згоду на продаж заставного майна і в подальшому вже не могло звертатися із заявами про визнання недійсними результатів аукціону, який воно вже погодило. 
За твердженням ТОВ "Сазон", нововиявлена обставина у справі № Б-50/232-09 - лист-згода ПАТ "ПроКредит Банк" є доказом відсутності порушеного права заявника, що тягне відмову у задоволенні позову.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що наразі відсутня підстава для звернення банку з позовом про визнання результатів аукціону недійсним, відповідно, немає підстав визнавати недійсним правочин за позовом особи, яка сама дала згоду на його укладання. Відсутність порушеного або оспорюваного права ПАТ "ПроКредит Банк"  є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

У зв'язку з викладеним заявник касаційної скарги вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправомірно не застосовано  до вирішення спору норми ст. ст. 2, 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 1, 2 ГПК України (в редакції, чинній на момент вирішення спору).

ПАТ "ПроКредит Банк" заперечує проти касаційної скарги ТОВ "Сазон" та у відзиві просить залишити без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі № Б-50/232-09 про відмову ТОВ "Сазон" в перегляді за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у даній справі, посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що наведені  ТОВ "Сазон" обставини не спростовують викладені в ухвалі від 14.02.2017 висновки господарського суду та не є нововиявленими  в розумінні ст. 320 ГПК України.

У судове засідання 16.01.2019 Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з'явився представник ТОВ "Лексінг", представників сторін та інших учасників даної справи про банкрутство в судове засідання не з'явились, про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

При цьому, представник ТОВ "Лексінг"  заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема, у зв'язку неявкою у судове засідання заявника касаційної скарги - ТОВ "Сазон" з метою надання йому можливості надати пояснення щодо касаційної скарги.

Зазначене клопотання відхиляється колегією суддів, оскільки ухвалою Верховного Суду від 19.11.2018 у даній справі доведено до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов'язковою, а про призначення касаційної скарги до розгляду учасники справи були повідомлені своєчасно. 

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ТОВ "Лексінг", який підтримав вимоги касаційної скарги ТОВ "Сазон", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № Б-50/232-09 визнано недійсними результати аукціону з продажу вищевказаного нерухомого майна банкрута, оформлені протоколом від 12.07.2016 №100080616/1; визнано недійсним укладений за результатами аукціону договір купівлі-продажу від 12.07.2016, зареєстрований за №1479. 
У лютому 2018 року ТОВ "Сазон" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017, в якій просило суд: 1) переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу господарського суду Харківської області у справі №Б-50/232-09 від 14.02.2017; 2) відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "ПроКредит Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна банкрута у справі №Б-50/232-09, оформленого протоколом від 12.07.2016 №100080616/1 та визнання недійсним укладеного за результатами аукціону договору купівлі-продажу від 12.07.2016, зареєстрованого за №1479. 
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2). 

Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). 
Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19.01.2013) результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

При розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають ст.  20, Розділи  ІІІ,  Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в зазначеній редакції (далі - Закон про банкрутство).

Між тим, порушення порядку організації будь-якого з етапів процедури проведення аукціону у справі про банкрутство є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. 
До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться положеннями Закону про банкрутство  до його проведення, зокрема: щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (ст. 58, 59 Закону); щодо подачі заяви учасника на участь в аукціоні (ст.60), допуску до участі в аукціоні (ст.61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (ст. 63 Закону); порядку проведення аукціону (ст. 64-68 Закону).
Ухвалюючи рішення про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута від 12.07.2016 та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2016, судом встановлено, що реалізація на аукціоні об'єктів нерухомості банкрута, який забезпечував погашення грошових вимог заставного кредитора - ПАТ "ПроКредит Банк" було проведено з порушенням встановлених Законом про банкрутство порядку організації та проведення другого повторного аукціону з реалізації об'єктів нерухомості.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі № Б-50/232-09, ТОВ "Сазон" послалося на те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції ТОВ "Сазон" не було відомо та не могло бути відомо про існування згоди заставного кредитора ПАТ "ПроКредит Банк" на продаж майна банкрута ТОВ "Лекском". Заявник вважає, що істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом при винесенні ухвали від 14.02.2017 є наявність згоди заставного кредитора - ПАТ "ПроКредит Банк" на продаж заставного майна, що підтверджується листом б/н від 27.03.2015, і ця обставина стала відома ТОВ "Сазон" лише 15.01.2018.
Водночас, заявник вважає, що оскільки ПАТ "ПроКредит Банк" надав згоду на продаж заставного майна, то в подальшому вже не міг звертатися із заявами про визнання недійсними результатів аукціону, який він вже погодив. 
Відповідно до    ст. 320 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 320 ГПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. 

Відтак, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін,  а  також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.  

Не є підставою для перегляду  рішення суду за нововиявленими обставинами:              1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст.320 ГПК України).

Необхідними  ознаками  існування нововиявлених  обставин  є  одночасна  наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,  істотність даних обставин для  розгляду  справи  (тобто коли  врахування  їх  судом  мало  б  наслідком  прийняття  іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). 

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового  рішення. Ці обставини  мають  бути належним чином засвідчені, тобто  підтверджені належними і допустимими доказами. 
Днем виникнення названих обставин слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомі заявникові. 
Разом із цим слід враховувати, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.
Перевіряючи обґрунтованість наведених ТОВ "Сазон" доводів щодо наявності нововиявлених обставин, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, дійшов висновку, що наведені обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 320 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2015, що набрала законної сили, було задоволено клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж нерухомого майна ТОВ "Лекском", що є предметом забезпечення ПАТ "ПроКредит Банк", за початковою вартістю, яка перевищує суму вимог ПАТ "ПроКредит Банк" у розмірі 34 483 354,87 грн. шляхом: проведення аукціону в межах ліквідаційної процедури у справі №Б-50/232-09 з можливістю зниження початкової вартості майна; проведення повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; проведення другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості; продажу майна частинами (у випадку, якщо продати майно у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося).
Отже, у справі, що розглядається, у відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснювався у порядку, передбаченому цим Законом, за згодою суду, а не за згодою заставного кредитора (банку). 
Водночас, судами встановлено, що під час розгляду по суті заяви ПАТ "ПроКредит Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нерухомого майна банкрута та при прийнятті ухвали від 14.02.2017, з заявою про перегляд якої за нововиявленими обставинами звернулося ТОВ "Сазон", господарським судом досліджувався лист ПАТ "ПроКредит Банк" б/н    від 27.03.2015 щодо надання згоди на продаж заставного майна, на який заявник посилається як на нововиявлену обставину. 
Враховуючи викладене, твердження ТОВ "Сазон" про те, що судом не досліджувався вказаний лист ПАТ "ПроКредит Банк", не відповідає встановленим обставинам справи та спростовується матеріалами справи, і це було встановлено попередніми судовими інстанціями. 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Харківської області від 22.09.2016 до розгляду заяви ПАТ "ПроКредит Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута залучено, зокрема, ТОВ "Сазон".
Судом першої інстанції з'ясовано, а апеляційним судом перевірено, що ТОВ "Сазон" було повідомлене належним чином про хід розгляду заяви ПАТ "ПроКредит Банк", що підтверджується матеріалами справи, проте не скористалося своїм правом на участь у судових засіданнях в господарському суді при розгляді заяви ПАТ "ПроКредит Банк" по суті. 
При цьому, як досліджено та встановлено судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, ухвала суду від 14.02.2017, з заявою про перегляд якої за нововиявленими обставинами звернулося ТОВ "Сазон", була надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 27.02.2017, зареєстрована 28.04.2017, оприлюднена 02.03.2017.
Інформація, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень є відкритою.
Згідно ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (пункт 2 частини 1 ст.4 Закону України "Про доступ до публічної інформації").
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що починаючи з 02.03.2017 відомості щодо прийнятої ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 є публічними та вільними у доступі, а ТОВ "Сазон" мало можливість дізнатись про ті обставини, на які воно посилається як на нововиявлені.
Слід також зазначити, що ухвала господарського суду Харківської області від 14.02.2017, з заявою про перегляд якої за нововиявленими обставинами звернулося ТОВ "Сазон", залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 у справі №Б-50/232-09.
Надавши належну оцінку обставинам справи, доводам учасників даної справи про банкрутство, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, встановив, що обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені (лист-згода ПАТ "ПроКредит Банк" від 27.03.2015 на продаж майна банкрута) могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та не являються фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу ухвали суду, про перегляд якої звернулося ТОВ "Сазон", відтак, не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 320 ГПК України.
Враховуючи викладене, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених у справі обставин, касаційний суд погоджується з висновками судів першої та  апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Сазон" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017.

Наведені ТОВ "Сазон" аргументи в обґрунтування поданої касаційної скарги зводяться до викладення доводів заяви ТОВ "Сазон" про перегляд за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги, були предметом дослідження  судів першої та апеляційної інстанцій та обґрунтовано відхилені як безпідставні,  і колегія суддів погоджується з ними.

При цьому, доводи касаційної скарги про те, що надання згоди на продаж заставного майна є доказом відсутності порушеного права ПАТ "ПроКредит Банк" та, відповідно, підставою для  відмови у задоволенні вимог про визнання недійсними результатів аукціону зводяться до помилкового тлумачення норм ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 1, 2 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та не спростовують законних і обґрунтованих висновків, викладених в оскаржуваних ухвалі та постанові. 

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відтак, наведені ТОВ "Сазон" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та не обґрунтовують порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судами першої та  апеляційної інстанцій при розгляді у даній справі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, Касаційний  господарський суд у складі Верховного Суду  дійшов висновку, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та ухвала господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі № Б-50/232-09 про відмову ТОВ "Сазон" в перегляді за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.02.2017 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни або скасування не вбачається. 

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сазон" залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.03.2018 у справі № Б-50/232-09 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                       Ткаченко Н.Г.  
                                                                  
Судді                                                                                                                     Жуков С.В.

                                                                                                                               Пєсков В.Г.