ПОСТАНОВА
Іменем України

25 січня 2019 року 

Київ

справа №803/1064/16

адміністративне провадження №К/9901/26584/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 (суддя Андрусенко  О.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 (судді: Багрій В.М. (головуючий), Рибачук А.І., Старунський Д.М.) у справі №803/1064/16  за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Фізична особа підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі -контролюючий орган), Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - податковий орган) про визнання дій  протиправними та зобов'язання вчинити дії.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган всупереч закону та в порушення норм чинного законодавства безпідставно не склав та не подав, у передбачений законом строк, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування позивачем податку на додану вартість у розмірі 77153,00 грн, чим порушив права та інтереси останнього на бюджетне відшкодування.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо ненадання висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 в загальному розмірі 77  153,00 грн. Зобов'язано Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 в загальному розмірі 77  153,00 грн. 
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, що полягає в ненаданні податковим органом у законодавчо встановлений строк подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, зважаючи на те, що на час вирішення спору існує рішення суду, яке набрало законної сили і яким визнано протиправним податкове повідомлення-рішення, котрим позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2010 року на 77153,00 грн, яка в свою чергу є сумою бюджетного відшкодування з ПДВ, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.02.2010 фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав до Ківерцівської МДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2010 року, у рядку 25 (25.1) якої зазначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з податку на додану вартість на рахунок платника у банку в розмірі 77  153,00 грн.
У період з 29.07.2010 по 18.08.2010 Ківерцівською МДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.07.2009 по 30.06.2010, за результатами якої складено акт від 26.08.2010                           № 317/17-2585407710 та встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7  статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого, завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2010 року на суму 77  153,00 грн.
16.09.2010 на підставі акта перевірки від 26.08.2010 № 317/17-2585407710 Ківерцівською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 0066161701/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2010 року на 77153,00 грн.
Ківерцівською МДПІ з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкових зобов'язань, зазначених в раніше надісланому податковому повідомленні-рішенні, винесено нове податкове повідомлення-рішення від 18.10.2010 № 0066161701/1.
Податкове повідомлення-рішення від 18.10.2010 № 0066161701/1 було оскаржено позивачем в судовому порядку.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.04.2014, визнано протиправним та скасовано, податкове повідомлення-рішення від 18.10.2010 № 0066161701/1.
Судами також встановлено, що позивач неодноразово звертався до контролюючого органу з вимогою щодо подання до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, на яку він має право, однак, відповіді на звернення поривач не отримав.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального права та вказує на їх неправильне застосування судами, вказує на порушення норм процесуального права, що полягає у неповному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій, оскільки не взято до уваги той факт, що в порушення норм п.87.1 статті 87, п.131.2 статті 132 Податкового кодексу України, задекларовані суми податку на додану вартість та донараховані платежі по ПДВ, згідно актів перевірки, не були сплачені платником податків у встановлений законом строк, а тому в порядку черговості були погашені за рахунок переплати (сума, яка підлягала бюджетному відшкодуванню) по декларації від 22.02.2010.
9. Позивачем відзиву (заперечення) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України.
10.1 Підпункт 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 
Бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у  розділі V  цього Кодексу.
10.2 Стаття 200
10.2.1. Пункт 200.1
Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
10.2.2. Пункт 200.15
У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов'язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
11. Закон України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Пункт 1.8 статті 1. 
Бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. 
11.2. Підпункт 7.7.1 пункту 7.7 статті 7. 
Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.
11.3. Підпункт 7.7.4 пункту 7.7 статті 7.
Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми  бюджетного  відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. 
11.4. Підпункт 7.7.5 пункту 7.7 статті 7.
Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних.   
11.5. Абзац другий підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7.
Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
12. Постанова Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 « Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість».
12.1. Пункт 9.
На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених  статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.
Це є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства.
14. Правомірність формування позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, встановлена постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011 у справі №2а-3569/10/0370, яка набрала законної сили.
15. Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
16. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ст.  255 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції на час прийняття рішень судами попередніх інстанцій).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
18. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що контролюючим органом протиправно невизнано право платника на отримання бюджетного відшкодування, після набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано податкове повідомлення - рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування.
19. Контролюючий орган, як суб'єкт владних повноважень, допустив протиправну бездіяльність, що полягала в ненаданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню позивачу на загальну суму 77  153,00 грн.
20. Суди попередніх інстанції обґрунтовано відхилили твердження контролюючого органу відносно того, що ним за рахунок суми, яка підлягала бюджетному відшкодуванню, було погашено донараховані у червні 2013 року штрафні санкції та самостійно нараховані позивачем у липні 2013 року податкові зобов'язання з ПДВ, оскільки контролюючий орган мав можливість погасити суму податкової заборгованості за рахунок переплати з податку на додану вартість, яка існувала у позивача станом на червень 2013 року у розмірі 381  899,00 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
22. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 слід залишити без задоволення.
23. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
24. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 у справі №803/1064/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова,
Судді Верховного Суду