ПОСТАНОВА
Іменем України
23 січня 2019 року
м. Київ
справа № 707/2776/15-к
провадження № 51-6296км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 за участю 
 
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,       
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
захисника                                       ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року у кримінальному провадженні № 12015250000000270 за обвинуваченням 
 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгороднього Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, жителя АДРЕСА_1 ,такого, що судимості не має,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК визнано невинуватим.
Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 16 лютого 2018 року вказаний вирок місцевого суду змінив в частині визначення підстави виправдання, вказавши, що такою є недоведеність того, що в діянні ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення. У решті вирок залишено без зміни.
Орган досудового розслідування обвинувачував ОСОБА_7 у тому, що він спільно та за попередньою змовою з невстановленими в ході слідства особами, 3 березня 2015 року, близько 12:30, знаходячись в акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро, поблизу села Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, з метою незаконного вилову риби, в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, за допомогою засобу промислу - моторного човна з навісним двигуном «Mercury 150-1» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та знарядь промислу - одного вудилища (спінінга) «TIRO GOTS- 812 MNMR», обладнаного двома потрійними гачками, одного вудилища (спінінга) «EXCELER 902 XHFS», обладнаного одним потрійним гачком та одним подвійним гачком, одного вудилища (спінінга) «ST.CROIX AVID\AVS86HF2», обладнаного одним потрійним гачком та одним подвійним гачком, одного вудилища (спінінга) «SAMURAI YSU069CW 40-80 G», обладнаного одним потрійним гачком та одним подвійним гачком, які згідно з актом огляду знарядь лову № 1043/04 від 21.07.2015 року є забороненими знаряддями лову, здійснив незаконний вилов риби виду: лящ в кількості 23 штуки, вартістю 301 грн. за одну штуку, товстолоб в кількості 17 штук, вартістю 451 грн. за одну штуку, сом в кількості 4 штуки, вартістю 752 грн. за одну штуку, судак в кількості 20 штук, вартістю 903 грн. за одну штуку, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, яка відповідно до розрахунку збитків № 343/02 від 17.03.2015 року заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, наданого Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, згідно з таксами Постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541, складає 35658 грн.
 
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
 
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції з огляду на те, що суди обох інстанцій усупереч вимог статей 7, 9, 22, 23, 94, 95, 96, 370, 374, 404, 419 КПК проявили упередженість при оцінці доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, вибірково дослідили матеріали кримінального провадження, наслідком чого є необґрунтоване  виправдання ОСОБА_7 . При цьому прокурор вказує, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою показання свідків – працівників Держрибохорони в Черкаській області, не надано оцінки даним протоколу огляду місця події від 3 березня 2015 року та даним відеозапису й упереджено  підійшов до оцінки письмових матеріалів кримінального провадження. Наведене також залишилося поза увагою апеляційного суду.
На вказану касаційну скаргу захисник ОСОБА_6 подав заперечення, в яких просить її залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без міни. 
 
Позиції учасників судового провадження
 
Прокурор не підтримав касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, вважав рішення місцевого та апеляційного судів законними та обгрунтованими.
 
Захисник заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора.
 
Мотиви суду
 
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_7 інкриміновано незаконне зайняття рибним промислом, яке заподіяло істотної шкоди та яке вчинено за попередньою змовою групою осіб. А саме, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з невстановленими в ході слідства особами 3 березня 2015 року приблизно о 12:30 в акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро поблизу с. Свидівок Черкаської області з метою незаконного вилову риби в порушення вимог п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 15, за допомогою засобу промислу – моторного човна з навісним двигуном та знарядь промислу – п`ятьох вудилищ (спінінгів) з подвійними та потрійними гачками, які згідно із актом огляду знарядь лову № 1043/04 від 21 липня 2015 року є забороненими знаряддями лову, здійснив незаконний вилов риби різного виду на загальну суму 35 658 грн., чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству.
Такий обвинувальний акт суд прийняв до провадження та здійснював дослідження наданих на його підтвердження доказів.
Водночас за результатами судового розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про недопустимість ряду доказів, як таких, що отримані у непередбачений КПК спосіб, а решту з них визнав недостатньою для висновку про наявність у діях ОСОБА_7 ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК, у тих межах, в яких воно пред`явлене органами досудового розслідування, зокрема в частині визнання незаконними використовуваного ОСОБА_7 способу та знарядь зайняття рибним промислом.
Таким чином, виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 ухвалено за результатами розгляду обвинувачення у тих межах, в яких воно було пред`явлено органами досудового розслідування та яке в ході судового провадження не змінювалося.
Не погоджуючись із таким рішенням, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 з призначенням відповідного покарання. У зв`язку із цим в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про повторне дослідження письмових доказів, допит ОСОБА_7 та свідків, мотивуючи це тим, що показання, зокрема інспекторів рибоохорони у вироку судом першої інстанції спотворено, викладено неповно й не зазначено про факт виявлення зовнішніх механічних пошкоджень на рибі, що може свідчити про вчинення інкримінованого діяння способом багріння. Однак в наступному судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор відмовився від повторного допиту свідків, а тому підстав для безпосередньої оцінки таких доказів у апеляційного суду за власної ініціативи не було. 
За таких обставин суд цієї інстанції, провівши часткове судове слідство у вже названому обсязі, погодився із висновками місцевого суду в частині недоведеності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення в тих межах, в яких воно викладено в обвинувальному акті.  
З урахуванням непослідовної позиції прокурора в апеляційному суді щодо відмови від клопотання в частині повторного допиту свідків, що передбачало їх безпосереднє дослідження, що є єдиноможливим способом переоцінки доказів та як результат – ухвалення нового обвинувального вироку апеляційним судом, про що йшлося в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення апеляційного суду, який погодився із правильністю виправдувального вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 , є законним та обґрунтованим.
Окрім того, не знайшли свого підтвердження й доводи касаційної скарги прокурора про істотні порушення вимог кримінального закону судами обох інстанцій.
Так, його посилання на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою показання  працівників Держрибохорони в Черкаській області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та інспектора Державної екологічної інспекції в Черкаській області ОСОБА_10 не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки такі докази викладено як у вироку місцевого суду, так і в ухвалі суду апеляційної інстанції і їм надана оцінка.
Той факт, що оцінка доказів судом відрізняється від тієї, яку виклав прокурор у касаційній скарзі, не є свідченням її неправильності, особливо з огляду на відсутність обґрунтування того, в чому саме вона полягає. 
Колегія суддів зазначає про те, що матеріалі кримінального провадження не містять доказів про вчинення злочину незаконним способом – шляхом багріння,  як передбачено у п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», і на такі докази відсутнє й посилання у касаційній скарзі прокурора. 
Отже ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Таким чином з огляду на зміст касаційної скарги прокурора та належне дотримання судами обох інстанцій вимог КПК щодо розгляду обвинувачення в пред`явлених органом досудового розслідування межах, колегія суддів касаційного суду не убачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.        
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
 
Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, - без задоволення.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3