П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
30 січня 2019 року 
м. Київ 
 
Справа № 820/5442/15
Провадження № 11-1258апп18
 
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
розглянула у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Актабанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року (суддя Старосєльцева О. В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року (судді Макаренко Я. М., Мінаєва О. М., Бенедик А. П.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.       У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
-           визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Актабанк» (далі - уповноважена особа Фонду) щодо невключення ОСОБА_3 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Актабанк» (далі - ПАТ «Актабанк») за рахунок Фонду;
-           зобов'язати уповноважену особу Фонду включити дані ОСОБА_3 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Актабанк» за рахунок Фонду;
-           зобов'язати Фонд прийняти рішення про включення ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників на підставі повного переліку вкладників, наданого уповноваженою особою Фонду для здійснення відповідного відшкодування коштів у межах граничного розміру такого відшкодування за вкладом ОСОБА_3
2.       На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначила, що є вкладником згаданого банку в розумінні статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з початком процедури ліквідації ПАТ «Актабанк» набула право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за своїм вкладом. Вважає, що відповідачі позбавили її права на отримання цієї суми протиправно, за відсутності передбачених законом підстав.
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.       Харківський окружний адміністративний суд постановою 
від 14 липня 2015 року в задоволенні позову відмовив.
4.       Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 жовтня 2015 року постанову суду першої інстанції залишив без змін.
5.       Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20 червня 2017 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
6.       Харківський окружний адміністративний суд постановою від 06 листопада 2017 року позов задовольнив частково.
7.       Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 січня 2018 року постанову суду першої інстанції скасував, провадження у справі закрив указавши, що цю справу не належить розглядати адміністративного судочинства, оскільки спір має приватноправовий характер.
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
8.       У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
9.       Зазначає, зокрема, що спір у цій справі має бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідач у цих правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, а спір між вкладником банку, що ліквідується, та уповноваженою особою Фонду щодо включення фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, за своїм характером є публічно-правовим.
10.  У зв'язку з цим позивач вважає, що, приймаючи рішення про закриття провадження у цій справі та зазначаючи, що вона має бути розглянута за правилами цивільного судочинства, Харківський апеляційний адміністративний суд порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування його рішення.
 
Позиція інших учасників справи
11. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
 
Рух касаційної скарги
12.  Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою 
від 18 квітня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_3, а ухвалою від 22 жовтня 2018 року призначив справу за її позовом до розгляду.
13.  Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 23 жовтня 2018 року передав зазначену справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
14.  Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 листопада 2018 року прийняла та призначила цю справу до розгляду в порядку письмового провадження.
 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
15.  Між позивачем та ПАТ «Актабанк» 01 серпня 2014 року було укладено договір банківського рахунку № В47-0043/Т/630222.
16.  Згідно з випискою про рух коштів 01 серпня 2014 року на вказаний рахунок ОСОБА_3 надійшли безготівкові кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж-04» у розмірі 104 500,00 грн з призначенням платежу - перерахування безвідсоткової фінансової допомоги співробітнику.
17.  Постановою Правління Національного банку України від 16 вересня 2014 року № 576 ПАТ «Актабанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
18.  Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 вересня 2014 року № 90 про запровадження із 17 вересня по 
17 грудня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Актабанк».
19.  15 січня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк».
20.  Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 січня 2015 року № 6 з приводу ліквідації ПАТ «Актабанк», а рішенням від 31 травня 2017 року № 2217 повноваження ліквідатора ПАТ «Актабанк» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами КулішуВ. М. із 07 червня 2017 року.
21.  Позивач не одержав за рахунок коштів Фонду відшкодування вкладу за укладеним з ПАТ «Актабанк» договором банківського рахунку 
від 01 серпня 2014 року № В47-0043/Т/630222 а ні під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Актабанк», а ні під час ліквідації ПАТ «Актабанк».
22.  ОСОБА_3 у грудні 2014 року звернулась до уповноваженої особи Фонду із листом-запитом про отримання інформації щодо відшкодування їй коштів за вказаним договором банківського рахунку за рахунок Фонду.
23.  Листом від 19 лютого 2015 року уповноважена особа Фонду повідомила позивача про невключення її до переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, вказуючи на переведення деякими клієнтами ПАТ «Актабанк» протягом липня-серпня 2014 року власних коштів зі своїх депозитних рахунків на рахунки інших фізичних осіб, що, на думку уповноваженої особи Фонду, містить ознаки складу злочину, передбаченого статтями 14, 190 Кримінального кодексу України.
24.  Не погодившись із бездіяльністю уповноваженої особи Фонду щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та з метою зобов'язання уповноваженої особи Фонду включити її до такого переліку, а Фонд - включити її до загального реєстру вкладників, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом. 
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
25.  Згідно із частиною другою статті 2 КАС (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено інше) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
26.  За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
27.  Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
28.  Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
29.  Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у чинній редакції), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
30.  Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
31.  Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
32.  Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного Закону вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; уповноважена особа Фонду - це уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
33.  За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
34.  Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
35.  Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.
36.  На підставі частин першої та другої статті 6 зазначеного Закону в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.
37.  Відповідно до частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
38.  Нормами статті 27 цього Закону установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, зокрема: уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
39.  Відповідно до частини першої статті 28 цього Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
40.  За приписами частини першої статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.
 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
41.  Закриваючи провадження у цій справі, Харківський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про приватноправовий характер цього спору, вказав, що спір, у якому позивач звернувся за захистом своїх порушених прав, які виникли з цивільних відносин, зокрема із цивільно-правової угоди, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
42.  Велика Палата Верховного Суду не погоджується з наведеним висновком суду апеляційної інстанції та зазначає таке. 
43.  Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
44.  Учасниками цих правовідносин є виключно вкладник та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов'язки.
45.  Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.
46.  Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала питання предметної юрисдикції у подібних справах (постанови від 18 квітня 2018 року в справі № 813/921/16, 
від 23 травня 2018 року в справі № 820/3770/16, від 20 червня 2018 року у справах № 761/7978/15-ц, № 805/2090/17-а, № 820/3664/16, від 31 жовтня 2018 року у 
справі № 815/2229/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 592/13020/17, 
від 12 грудня 2018 року в справі № 826/22119/15 та інші).
47.  У вказаних судових рішеннях Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, зокрема і відносини щодо формування переліку осіб, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника.
48.  Тому спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.
49.  Перевірка законності дій (бездіяльності) та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави є предметом перевірки судом саме в межах адміністративного процесу, отже - підстав для розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства немає.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
50.  Викладені у касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків суду апеляційної інстанції підтвердилися під час перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду.
51.  Неправильне застосування Харківським апеляційним адміністративним судом статей 3, 17 КАС призвело до безпідставного закриття цим судом провадження в адміністративній справі.
52.  Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передає справу повністю або частково для продовження розгляду.
53.  За змістом частини першої статті 353 КАС (у чинній редакції) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
54.  У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі, однак, з огляду на наведені норми процесуального права скасування судового рішення, яке перешкоджає провадженню у справі, має наслідком направлення справи до цього ж суду для продовження її розгляду.
55.  З урахуванням наведеного касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова Харківського апеляційного адміністративного суду - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
56.  Відповідно до частини шостої статті 139 КАС (у чинній редакції) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
57.  Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2 - 4, 17 КАС, статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС (у чинній редакції), Велика Палата Верховного Суду
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1.         Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду 
від 11 січня 2018 року скасувати, а справу направити до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| Д. А. Гудима | | І. В. Саприкіна
| В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| О. С. Золотніков | | В. Ю. Уркевич
| О. Р. Кібенко | | О. Г. Яновська
| Л. М. Лобойко | |