ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року 
Київ

справа №815/141/17
адміністративне провадження №К/9901/38211/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Шипуліної Т.М.,  Хохуляка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

У С Т А Н О В И В:
          
ТОВ «Тедіс Україна» у січні 2017 року подало до суду позов, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 №   0000524600 про застосування до позивача на підставі пункту 120-1.4 статті 120-1 Податкового кодексу України штрафу в сумі 170 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, оскільки контролюючий орган не врахував, що позивач під час складення податкових накладних не знав про набуття покупцем статусу платника податку на додану вартість, оскільки останній не повідомив про це у встановлений договором поставки строк. Про набуття статусу покупцем позивач дізнався під час укладення додаткової угоди до договору поставки та надання покупцем відповідних документів і після цього позивач подав коригуючи розрахунки до податкових накладних і виправив в податкових накладних помилки.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 07.02.2017 відмовив в задоволенні адміністративного позову. 

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штраф за допущені ним помилки у податкових накладних, оскільки позивач був обізнаний про статус покупця як платника податку на додану вартість з 18.05.2016, однак допустив помилку, зазначивши у податкових накладних те, що покупець не є платником податку. 

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 11.04.2017 скасував постанову Одеського окружного адміністративний суд постановою від 07.02.2017 та задовольнив позов, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 № 0000524600.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій не врахував всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без дотримання принципу верховенства права. При розгляді справи суд першої інстанції не повністю дослідив наявні в матеріалах справи докази, зокрема, податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до них, відкориговані податкові накладні з квитанціями про їх реєстрацію, що призвело до помилкового висновку про те, що станом на 18.05.2016 позивач знав про набуття покупцем статусу платника податку на додану вартість. 

СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною та необґрунтованою, а постанова суду першої інстанції відповідає нормам закону. Зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права: пункт 120-1.4 статті 120-1, статтю 198, підпункт «г» пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, статті 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства викладено в новій редакції. 

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від     03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04.02.2019 призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 05.02.2019. 

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке. 

Суди попередніх інстанцій встановили, що у зв'язку з отриманням від ФОП ОСОБА_4 заяви-скарги (додаток 8) «Заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначені обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування», поданої щодо продавця - ТОВ «Тедіс Україна» разом з деклараціями з податку на додану вартість за квітень-травень 2016 року у відповідності до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на підставі наказу від 05.09.2016 № 371 провела документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Тедіс Україна»  податкового законодавства.

На підставі заяви-скарги та листа Звенигородської ОДПІ СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі МГУ ДФС на адресу ТОВ «Тедіс Україна» було направлено листа від 03.08.2016 №3509/10/28-08-46 щодо надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо висвітленій в скарзі інформації.

ТОВ «Тедіс Україна» у листі від 12.08.2016 №3335/ГО/Б надало письмові пояснення та додало до листа такі документи: договір на поставку тютюнових та інших виробів від 11.03.2016 № 5528 УМ/16; реєстр видаткових накладних за період з 30.04.2016 по 14.05.2016, копії видаткових накладних, які засвідчують факт поставки товару та факт отримання його покупцем; платіжні доручення за період з 30.04.2016 по 14.05.2016; копії банківських виписок; податкові накладні за період з 30.04.2016 по 19.05.2016;  подорожні листи.

За результатами проведеної перевірки контролюючий орган склав акт від 12.09.2016 № 163/28-08-46/30622532/22 «Про допущення помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної за квітень-травень 2016 року». 

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 № 0000524600 про застосування до позивача на підставі пункту 120-1.4 статті 120-1 Податкового кодексу України штрафу в сумі 170,00 грн.

Суди також встановили, що між ТОВ «Мегаполіс-Україна» (продавець), яке  24.05.2016 змінило назву товариства на ТОВ «Тедіс Україна», та ФОП ОСОБА_4 (покупець) укладено договір поставки від 11.03.2016 № 5228-УМ/16. На виконання вимог пунктів 8.1, 8.2 договору позивач отримав від контрагента копії виписки з ЄДР та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. На момент укладення договору покупець не надала документів, які б підтверджували її статус платника податку на додану вартість, та підтвердила, що на момент укладення договору не мала статусу платника податку на додану вартість. 

ФОП ОСОБА_4 06.04.2016 зареєстрована платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, однак в супереч вимогами пункту 8.3 договору від 11.03.2016 № 5228 УМ/16 не повідомила продавця в п'ятиденний строк про набуття статусу платника податку на додану вартість.  

Суд апеляційної інстанції також встановив, що додаткова угода про внесення змін до договору поставки від 11.03.2016 №5228-УМ/16 була укладена 31.05.2016. Позивач про статус ФОП ОСОБА_4 платника податку на додану вартість дізнався лише 31.05.2016 під час укладення додаткової угоди, що підтверджено самою додатковою угодою, згідно з якою у договорі змінено відомості про її статус платника податків. В цей же день покупець надала позивачу копію витягу з реєстру платників ПДВ на підтвердження зміни свого податкового статусу.

У період з 30.04.2016 по 14.05.2016 ТОВ «Тедіс Україна» включило суми податку на додану вартість до складу податкових зобов'язань за відповідні звітні періоди на підставі виписаних ним податкових накладних для покупця - ФОП ОСОБА_4 У  податкових накладних ТОВ «Тедіс Україна» зазначило номер не платника податку - 1000000000, як передбачено у пункті 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307.

Таким чином, у податкових накладних за вказаний період не вказано номер платника податку на додану вартість - покупця: НОМЕР_1, натомість вказано номер не платника податку: 100000000000, що не відповідає дійсності.  

Суд апеляційної інстанції також встановив, що ТОВ «Тедіс Україна» після укладення 31.05.2016 додаткової угоди до договору поставки, отримання документального підтвердження статусу покупця як платника податку на додану вартість та самостійного виявлення допущених в податкових накладних помилок скористалося наданим пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України правом на виправлення помилок в податкових накладних від 18.05.2016 та від 21.05.2016 і подало у встановлений законом строк до контролюючого органу розрахунки коригування, які зареєструвало 02.06.2016 в Єдиному реєстрі податкових накладних, і в цей же день відкоригувало відомості у податкових накладних. Правом на коригування податкових накладних, виписаних у період з 30.04.2016 по 14.05.2016 позивач не міг скористатися через пропуск 15-денного строку на здійснення відповідних дій. 

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити, зокрема податковий номер платника податку (продавця та покупця).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. 

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов'язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 120-1.4 статті 120-1 ПК допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, виявлених контролюючим органом за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, проведеної за заявою покупця, тягне за собою накладення на платника податку - продавця штрафу в розмірі 170 гривень та зобов'язання виправити такі помилки.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 ПК фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У статті 109 ПК визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції на підставі безпосередньо досліджених доказів встановив обставини, які свідчать про відсутність з боку позивача протиправних діянь, які б призвели до невиконання або неналежного виконання вимог щодо відображення у податковій накладній податкового номера платника податку на додану вартість (покупця), висновок цього суду про протиправність застосування до позивача штрафу, передбаченого пунктом 120-1.4 статті 120-1 ПК, є обґрунтованим.  

Переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справ, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного їх застосування. Доводи, наведені в касаційній скарзі, є ідентичними доводам, якими контролюючий орган обґрунтовував свою позицію щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в судах попередніх інстанцій та яким суд апеляційної інстанції надав належну оцінку. 

Керуючись статтями 344, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Т.М. Шипуліна 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду