ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року 
м. Київ

Справа №  5010/1146/2011-Б-23/47 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.; 

за участю представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Коновал Р.О.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2018
у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Матущак О.І., Якімець Г.Г.,
та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2018
у складі судді Рочняк О.В.
у справі за заявою Публічного акціонерного банку «Терра Банк»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс»  
про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VІ, чинній з 19.01.2013; далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної
інстанції
1.     У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою Публічного акціонерного банку «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс»  (далі - ТОВ «Новекс»).
2.   Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2011 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Новекс».
3.    Ухвалою від 12.10.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Новекс». Окремо внесено вимоги кредиторів, що забезпечені заставою, в тому числі вимоги АТ «Дельта Банк» в розмірі 120 410 558 грн 90 коп., як вимоги першої черги.
4.    Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2012 вищевказану ухвалу в частині кредиторських вимог АТ «Дельта Банк» залишено без змін.
5.   Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2012 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.10.2011 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2012 скасовано в частині розгляду грошових вимог кредитора АТ «Дельта банк», справу в частині розгляду грошових вимог АТ «Дельта банк» скеровано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.
6.     Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 за результатами нового розгляду заяви АТ «Дельта Банк» визнано грошові вимоги АТ «Дельта Банк» в сумі 116 324 705 грн 82 коп., зобов'язано розпорядника майна ТОВ «Новекс» внести до реєстру вимог кредиторів вимоги АТ «Дельта Банк» в сумі 112 317 874 грн 62 коп,. як вимоги першої черги, що забезпечені заставою, та 4  006 831 грн 20 коп. пені як вимоги шостої черги.
7.     За результатами розгляду клопотання кредитора - АТ «Дельта Банк» - про залучення до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» як правонаступника АТ «Дельта Банк» у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні та клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» про залучення до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» як правонаступника АТ «Дельта Банк» у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2014 АТ «Дельта Банк» замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар». 
8.   Ухвалою від 09.12.2014 Господарський суд Івано-Франківської області замінив кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» - у справі про банкрутство ТОВ «Новекс» на ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення».
9.      Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.04.2015 ТОВ «Новекс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Лотоцького С.В.
10.  Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2016, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2017, АТ «Дельта Банк» в задоволенні заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство ТОВ «Новекс» - ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» на ПАТ «Дельта Банк» в зв'язку з нікчемністю договорів купівлі-продажу прав вимоги № 1, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та № 1-14, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» відмовлено. 
11. Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.10.2016 у справі №  910/13169/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017, визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 08.10.2014 № 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1196, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар»; визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1301, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення»; зобов'язано ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» повернути ПАТ «Дельта Банк» оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов'язання, а також всі інші документи, що підтверджують видачу кредиту позичальникам за кредитним договором, що передані згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від 28.11.2014 за договором купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1301.
12.  Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.07.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2017, відмовлено у задоволенні заяви АТ «Дельта Банк» про перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2016 за нововиявленими обставинами у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47; ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.07.2016 у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47 залишено без змін.
13.  Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.09.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017, відмовлено АТ «Дельта Банк» в задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу заставного майна ТОВ «Новекс» від 16.12.2016.

Подання заяви 
14.  15.12.2017 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» від 14.12.2017 за № 23.1/871 (вх. № 13483/17) про визнання банку заставним кредитором у справі про банкрутство ТОВ «Новекс», в якій наведено прохання:
визнати ПАТ «Дельта Банк» заставним кредитором у справі №  5010/1146/2011-Б-23/47 про банкрутство ТОВ «Новекс» за кредитними договорами № 43/К-06 та № 97/КВ-07 на загальну суму 89 983 735, 41 грн із розподілом черговості відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; 
окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Новекс» вимоги ПАТ «Дельта Банк», які забезпечені заставою майна на суму 89 983 735, 41 грн;
внести до першої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ «Новекс» витрати на оплату судового збору у сумі 3 200 грн.
Заявник посилався на те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 20.10.2016 у справі № 910/13169/16 визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 08.10.2014 № 1, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар»; також визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення»; зобов'язано ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» повернути ПАТ «Дельта Банк» оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов'язання, а також всі інші документи, що підтверджують видачу кредиту позичальників за кредитним договором, що передані згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від 28.11.2014 за договором купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14. Вказане рішення суду, на думку заявника, дає підстави банку повторно звернутися в вимогами про визнання ПАТ «Дельта Банк» заставним кредитором у даній справі на суму 89 983 735 грн 41 коп.

Розгляд справи судами
15.  Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2018, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2018, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» 14.12.2017 за № 23.1/871 (вх. № 13483/17).
16.   Суд першої інстанції констатував, що ПАТ «Дельта Банк» не надало доказів проведення двосторонньої реституції за наслідками визнаних недійсними договорів (оригіналів договорів, що забезпечують виконання зобов'язання та інших документів; доказів повернення коштів, отриманих за договором купівлі-продажу права вимоги), як це передбачено частиною першою статті 216 ЦК України, частини другої статті 208 ГК України; доказів державної реєстрації обтяжень за АТ «Дельта Банк» нерухомого майна боржника, як того вимагає ЦК України та Закон України «Про іпотеку» (стаття 4 Закону). Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №  910/13169/16 не є доказом для визнання ПАТ «Дельта Банк» заставним кредитором ТОВ «Новекс».    
17.  Суд апеляційної інстанції зазначив, що заява заставного кредитора ПАТ «Дельта Банк» з вимогами до ТОВ «Новекс» подана повторно у судовій процедурі ліквідації та з вимогами за зобов'язаннями ТОВ «Новекс», які виникли до дати порушення справи № 5010/1146/2011-Б-23/47 про банкрутство ТОВ «Новекс», що суперечить положенням статті 38 Закону про банкрутство. Крім того, у судовій процедурі розпорядження майном боржника Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 20.11.2014 замінив кредитора у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47 про банкрутство ТОВ «Новекс» - ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а ухвалою від 09.12.2014 замінив кредитора у справі №  5010/1146/2011-Б-23/47 про банкрутство ТОВ «Новекс» - ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення». Ухвали Господарського суду Івано-Франківської області у справі №  5010/1146/2011-Б-23/47 від 20.11.2014 та від 09.12.2014 набрали законної сили, є чинними. Та обставина, що Господарський суд міста Києва рішенням від 20.10.2016 у справі № 910/13169/16 визнав недійсними договори купівлі-продажу прав вимоги від 08.10.2014 № 1 та від 28.11.2014 № 1-14 не скасовує і не відміняє ухвал Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47 від 20.11.2014 та від 09.12.2014 та не призводить до автоматичного набуття ПАТ «Дельта Банк» статусу забезпеченого кредитора у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47 про банкрутство ТОВ «Новекс».  

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
18.  01.10.2018 ПАТ «Дельта Банк» подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2018.
Посилання зроблені на неправильне застосування положень статей 216 ЦК України, статті 38 Закону про банкрутство та стверджувалося, що заява з конкурсними вимогами банку та заява банку як заставного кредитора від 14.12.2017 за № 23.1/871 (вх. № 13483/17) не є тотожними. Крім того, скаржник посилається на порушення статті 236 ГПК України в силу необґрунтованості, на думку скаржника, оскаржуваних судових рішень та на неповноту оцінки судами доводів ПАТ «Дельта Банк».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
19.   Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про визнання банку заставним кредитором у цій справі, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, серед іншого, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №  910/13169/16, яким визнано недійсними договори купівлі-продажу прав вимоги від 08.10.2014 № 1 та від 28.11.2014 № 1-14, не призводить до автоматичного набуття ПАТ «Дельта Банк» статусу забезпеченого кредитора боржника.  
20.   Судова колегія вважає такі висновки судів першої та апеляційної інстанції передчасними, зробленими без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з огляду на наступне.
21.   Верховний Суд констатує, що в силу частини третьої статті 35 ГПК України (у редакції до 15.12.2017) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
22.  Як встановлено, у справі №  910/13169/16 рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017, визнано недійсними договір купівлі-продажу прав вимоги від 08.10.2014 № 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1196, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», та договір купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1301, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення», за якими права вимоги до боржника перейшли від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а в подальшому - до ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення».
Саме ці договори стали підставами для відповідного правонаступництва і заміни у цій справі кредитора з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а в подальшому - на ТОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення». 
23.   Колегія суддів відзначає, що права вимоги кредитора до боржника є майном у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.  
24.  Визнання недійсним договорів відступлення прав вимоги боргу відносно майнових вимог кредиторів до боржника не повинно створювати правового вакууму. Визнання судом недійсним договору про відступлення прав вимог є тією обставиною, коли держава шляхом постановлення судового рішення констатує недійсність відповідного правочину. Наслідком такого судового рішення має бути визнання первісного кредитора у правах конкурсного кредитора, при цьому є неправомірною необхідність повторної перевірки доказів, якими обґрунтовуються такі вимоги.
25.   Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі № 910/5883/14.
26.  При цьому слід відзначити, що частина друга статті 25 Закону про банкрутство містить положення, що внесення змін до реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.
27.  Водночас, Закон про банкрутство покладає обов'язок ведення реєстру вимог кредиторів на арбітражного керуючого. 
28.  Оскільки у справі № 910/13169/16 були визнані недійсними договори купівлі-продажу прав вимоги, на підставі яких здійснювалося правонаступництво за вимогами первісного кредитора - ПАТ «Дельта Банк» - та проводилася заміна кредитора, то права первісного кредитора у цій справі підлягають захисту шляхом визнання первісного кредитора у правах конкурсного кредитора у реєстрі вимог кредиторів.  
29.  Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції не було з'ясовано низки обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, що зумовлено недослідженням зібраних у справі доказів.
30.  Зокрема, судами не надано оцінки щодо різниці між визнаними ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 вимогами ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 116 324  705, 82 грн та заявленими банком вимогами в розмірі 89 983 735, 41 грн в заяві від 14.12.2017 за № 23.1/871 (вх. № 13483/17) про визнання банку заставним кредитором, що є предметом нинішнього розгляду. 
31.   Так само поза увагою судів залишилося те, що до складу визнаних судом вимог ПАТ «Дельта Банк» увійшла сума невиконаних зобов'язань за кредитними договорами від 31.10.2016 № 43/К-06, від 30.05.2007 № 97/КВ-07 та від 21.02.2007 № 70/К-07. У той час, як предметом купівлі-продажу прав вимоги за договорами від 08.10.2014 № 1 та від 28.11.2014 № 1-14 були вимоги за кредитними договорами лише від 31.10.2016 № 43/К-06 та від 30.05.2007 № 97/КВ-07.
Жодної оцінки цьому надано не було.
32.  Крім того, в оскаржених судових рішеннях ніяким чином не відображено наявності різниці між сумою заявлених банком вимог в розмірі 89  983  735,  41 грн в заяві від 14.12.2017 за № 23.1/871 (вх. № 13483/17) про визнання банку заставним кредитором та сумою вимог, що були предметом купівлі-продажу прав вимоги за договорами від 08.10.2014 № 1 та від 28.11.2014 № 1-14 (їх розмір складав 89  563  817, 97 грн), не надано цьому також жодної оцінки.    
33.   Відповідно до положень статті 235 ГПК України обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Рішення суду має прийматися і цілковитій відповідності з нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
34.   Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводив заявник - ПАТ «Дельта Банк» - при розгляді справи в судах першої і апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів першої та апеляційної інстанцій їх повного дослідження, надання їм належної оцінки і відображення у судових рішеннях.
35. Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року №  49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. 
36.   Водночас ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у цій справі зазначеним вимогам не відповідають з підстав, викладених вище.

Б.      Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37.  Судова колегія вважає, що допущені процесуальні порушення є такими помилками, які не забезпечили справедливого розгляду справи. Рішення судів, ухвалені з порушенням норм процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, а тому підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, оскільки встановленню підлягають обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору. Під час нового розгляду суду першої необхідно врахувати наведене, усунути суперечності щодо розміру вимог ПАТ «Дельта Банк» та з урахуванням належно оцінених позицій учасників справи вирішити спір відповідно до вимог закону.

В.     Висновки про правильне застосування норм права
38.  Визнання недійсними договорів купівлі-продажу прав вимоги, на підставі яких здійснювалося правонаступництво за вимогами первісного кредитора - ПАТ «Дельта Банк» - та проводилася заміна кредитора, зумовлює захист права первісного кредитора шляхом визнання первісного кредитора у правах конкурсного кредитора у реєстрі вимог кредиторів. 

Г. Судові витрати
39.  Оскільки справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат.
 
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.  Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

2.     Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2018 у справі № 5010/1146/2011-Б-23/47 скасувати, справу у частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання заставним кредитором направити до Господарського суду Івано-Франківської області на новий розгляд.

3.   Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                                 Л.Й. Катеринчук
                                                                                                                  В.Я. Погребняк