Постанова                                            
Іменем  України
 
19 грудня 2018 року
м. Київ
 
справа № 554/10431/13-ц
 
провадження № 61-23127св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Гулько Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
 
позивач - публічне акціонерне товариство «Марфін Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу - публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року у складі судді Абрамова П. С. та касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Карпушина Г. Л., 
ОСОБА_3,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій просило стягнути з останніх на свою користь заборгованість за кредитним договором 
від 21 червня 2007 року, укладеним між  ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_1, за виконання умов якого поручилась ОСОБА_2 відповідно до укладеного з нею та ПАТ ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», договору поруки від 21 червня 2007 року, у сумі 
2 669 483 грн 14 коп. 
Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у складі судді Андрієнко Г. В. позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 
від 21 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_1, а саме: заборгованість по кредиту у сумі 120 294,17 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 05 липня 2013 року становить 961 511 грн 30 коп., заборгованість за відсотками у сумі 
28 121,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 серпня 2013 року становить 224 775 грн 15 коп., заборгованість за пенею у сумі 1 483 196 грн 
69 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
У порядку виконання вказаного рішення суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором квартиру АДРЕСА_1 передано у власність ПАТ «Марфін Банк».
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2016 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року позовну заяву ПАТ «Марфін Банк» повернуто позивачу з тих підстав, що ця справа не підсудна Октябрському районному суду м. Полтави. Роз'яснено позивачу право звернення з цим позовом до Дніпровського районного суду 
м. Києва чи Київського районного суду м. Полтави.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, що відноситься до Дніпровського району 
м. Києва. ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 що належить до Київського району м. Полтави.
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання вказаного заочного рішення Октябрського районного суду 
м. Полтави від 15 листопада 2013 року.
Заяву мотивовано тим, що вказаним заочним рішенням суду стягнуто солідарно з нього та його дружини ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 669 483 грн та судовий збір у розмірі 
3 441 грн. У порядку виконання рішення суду в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором квартиру АДРЕСА_1 передано ПАТ «Марфін Банк». Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2016 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року позовну заяву ПАТ «Марфін Банк» повернуто позивачеві за непідсудністю справи цьому суду. Вважав, що вказані обставини є підставою для повороту виконання скасованого рішення суду.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд в порядку повороту виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави 
від 15 листопада 2013 року скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Марфін Банк» та передати вказану квартиру йому у власність.
У листопаді 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року про повернення позовної заяви.
Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 25 листопада 2016 року апеляційна скарга банку була залишена без руху та надано апелянту строк для звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Марфін Банк» на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року відмовлено.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що копія ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ПАТ «Марфін Банк» 29 листопада 
2016 року. З часу отримання копії ухвали і до моменту постановлення цієї ухвали, з урахуванням часу на пересилку поштової кореспонденції, скаржник з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження не звернувся. Тому, апеляційний суд, керуючись частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року, у відкритті апеляційного провадження відмовив. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2017 року у складі судді Андрієнко Г. В. заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. У порядку повороту виконання зазначеного заочного рішення скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,6 кв. м за ПАТ «Марфін Банк». Передано ОСОБА_1, який проживає за адресою: 
АДРЕСА_3, нерухоме майно: квартиру № 15 в будинку А-1, А-2 у АДРЕСА_1 загальною площею 61,6 кв. м.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що заява про поворот виконання рішення підлягає задоволенню, оскільки заочне рішення суду Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року скасоване.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні заяви 
ОСОБА_1 про поворот виконання рішення відмовлено. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для повороту виконання скасованого рішення суду. При цьому, цей перелік не передбачає такої підстави як повернення позовної заяви позивачеві.
За таких обставин, висновок місцевого суду про поворот виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року є передчасним, оскільки виходячи з положень статті 380 ЦПК України 2004 року питання про поворот виконання рішення суду вирішується після остаточного вирішення справи. На час постановлення оскаржуваної ухвали Київським районним судом м. Полтави розглядалася справа за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 З огляду на те, що спір не був вирішений, безпідставним є і висновок місцевого суду про поворот виконання рішення. При цьому, на час розгляду справи апеляційним судом, рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року у вищезазначеному спорі не набрало законної сили, а тому відсутні підстави для повороту виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави 
від 15 листопада 2013 року.
У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у січні 2017 року, ПАТ «Марфін Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
ПАТ «Марфін Банк» на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави 
від 27 липня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою матеріали апеляційної скарги направити для повторного розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційною інстанцією було неправомірно відмовлено у відкритті провадження на підставі того, що позивач пропустив строк на оскарження. Суд першої інстанції, виявивши, що відповідачі у справі зареєстровані в іншому районі, не вжив заходів по направленню матеріалів справи до належного суду, а помилково повернув позовну заяву позивачеві для самостійного направлення її до належного суду.  
У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у травні 2017 року, ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 12 квітня 2017 року про відмову у задоволенні його заяви про поворот виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскільки заочне рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості скасовано, то відсутні підстави для виконання скасованого рішення.
У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у травні 2017 року, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що позивач отримав у власність майно, стягнуто державним виконавцем на підставі скасованого рішення суду першої інстанції. Оскільки рішення суду скасовано, а позов повернуто позивачу без розгляду, а також у зв'язку з тим, що відсутні обмеження щодо застосування повороту виконання рішення, які встановлені статтею 382 ЦПК України 
2004 року, суд першої інстанції обґрунтовано здійснив поворот виконання рішення.
Відзив на касаційні скарги не надійшов.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
14 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Касаційні скарги задоволенню не підлягають.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судами встановлено, що заочним рішенням Октябрського районного суду 
м. Полтави у складі судді Андрієнко Г. В. позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є 
ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_1, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 120 294,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 липня 2013 року становить 961 511 грн 30 коп., заборгованість за відсотками у сумі 
28 121,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 серпня 2013 року становить 224 775 грн 15 коп., заборгованість за пенею у сумі 1 483 196 грн 
69 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
На виконання вищевказаного рішення суду 20 березня 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист.
На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 23 березня 2014 року відкрито виконавче провадження № 42688023.
28 березня 2014 року в межах виконавчого провадження № 42688023, постановою державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_4, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 та звернуто стягнення на квартири АДРЕСА_1 які є предметом іпотеки за договором іпотеки від 21 червня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Марфін Банк».
Листом від 05 лютого 2016 рокустягувач ПАТ «Марфін Банк»  виявив бажання залишити за собою в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором, нереалізоване нерухоме майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_4.
Згідно постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу 
від 01 березня 2016 року, затвердженої начальником Октябрського відділу державної виконавчої служби по місту Полтаві Полтавського міського управління юстиції Усатим С. М. та акта державного виконавця про передачу майна (предмета іпотеки) ПАТ «Марфін Банк» в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором передана квартира № 15 в будинку А-1, А-2, у 
м. Полтаві, вул. Паризької Комуни, будинок № 15, загальною площею 
61,6 кв. м.
Постановою державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби по місту Полтаві Полтавського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту від 17 березня 2016 року вищевказане нерухоме майно звільнено з-під арешту.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2016 року заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.
На підставі вказаної ухвали суду 26 липня 2016 року старшим державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Палієм В. Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2016 року скасовано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 
2013 року про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а матеріали справи направлено до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року у позовну заяву ПАТ «Марфін Банк» повернуто позивачу з тих підстав, що справа не підсудна Октябрському районному суду м. Полтави.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Марфін Банк» на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року відмовлено.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2017 року у складі судді Андрієнко Г. В. заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. У порядку повороту виконання зазначеного заочного рішення скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 61,6 кв. м за ПАТ «Марфін Банк». Передано ОСОБА_1, який проживає за адресою: 
АДРЕСА_3, нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,6 кв. м.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні заяви 
ОСОБА_1 про поворот виконання рішення відмовлено.
Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали, особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Судами встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Полтавської області 
від 25 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» було залишено без руху, оскільки останнім пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою, не заявлено клопотання про поновлення цього строку та не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги. 
Вказану ухвалу згідно зі зворотного повідомленням про вручення поштового відправлення було отримано заявником 29 листопада 2017 року, однак вимоги ухвали в зазначений строк не було виконано (а.с. 243).
Згідно з положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України одним з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Отже, висновки суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права.
Доводи касаційної скарги ПАТ «Марфін Банк» зводяться до його незгоди із ухвалою суду першої інстанції, яка в апеляційному порядку не переглядалась,а тому на законність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, якою було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та несплатою судового збору, не впливають.
Відповідно до частини другої статті 380 ЦПК України 2004 року якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).
За таких обставин правильними є висновки апеляційного суду про те, що передчасним є висновок районного суду про поворот виконання заочного рішення районного суду, яке було скасоване, а справу направлено на новий розгляд, до остаточного вирішення спору.
Доводи касаційних скарг зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й судом апеляційної інстанцій, які їх обґрунтовано спростував. 
В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази. 
Відповідно до частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               Д. Д. Луспеник
Судді                                                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                                                        Б.І. Гулько
                                                                                                                        Є.В. Синельников
                                                                                                                        С.Ф. Хопта