П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 лютого 2019 року 
м. Київ 
 
Справа № 815/2862/17
Провадження № 11-1251апп18
 
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., 
Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
 
розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_8 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Імексбанк» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії 
 
за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Імексбанк» на постанову Одеського окружного адміністративного суду 
від 05 вересня 2017 року (суддя Андрухів В. В.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року (судді Федусик А. Г., Зуєва Л. Є., Шевчук О. А.),

У С Т А Н О В И Л А :
 
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
 
1. ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Імексбанк» (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Комерційний банк «Імексбанк» відповідно) про: 
- визнання протиправною відмови уповноваженої особи Фонду щодо передання інформації стосовно коштів, які обліковуються на картковому рахунку, до Фонду та невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Імексбанк» за рахунок Фонду за договором банківського вкладу від 14 грудня 2016 року;
- зобов'язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Комерційний банк «Імексбанк» за рахунок Фонду за договором банківського вкладу від 14 грудня 2016 року. 
 
2. Позов мотивовано тим, що відповідачем порушено право позивача як вкладника банку на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду у разі ліквідації цього банку.
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
 
3. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 05 вересня 2017 року позов задовольнив.
 
4. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 17 січня 2018 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року залишив без змін.
 
5. Судові рішення мотивовано тим, що відповідачем не доведена наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Комерційний банк «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
 
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог 
 
6. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, уповноважена особа Фонду подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, вказує на те, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини стосуються правомірності майнових вимог особи до суб'єкта господарювання - банку, а відповідач у цих правовідносинах є особою, яка діє від імені банку, а не виконує владні управлінські функції. Окрім того, вважає, що суди проігнорували факт нікчемності договору з підстав, встановлених пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
7. У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду просить скасувати постанови судів першої та апеляційної інстанцій, провадження у справі закрити.
 
8. Заперечення від позивача не надходило.
 
Рух касаційної скарги
 
9. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 12 березня 2018 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою 
від 22 жовтня 2018 року призначив її до розгляду.
 
10. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою 
від 23 жовтня 2018 року справу за позовом ОСОБА_8 до уповноваженої особи Фонду про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
 
11. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 листопада 2018 року прийняла та призначила цю справу до розгляду у порядку письмового провадження.
 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
 
12. 14 грудня 2016 року між ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» та ОСОБА_8 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Різдвяний подарунок» № 2630172007198001, відповідно до якого банк відкрив вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та прийняв від вкладника на зберігання 200 000,00 грн на три календарних місяці - з 14 грудня 2016 року по 14 березня 2017 року.
 
13. Договором про відкриття та обслуговування вкладного (депозитного) рахунку за вкладом (депозитом) на вимогу в національній валюті від 14 грудня 2016 року банк відкрив позивачу вкладний (депозитний) рахунок за вказаним номером у національній валюті.
 
14. Згідно з квитанцією здійснення касової операції № CASH_14 14 грудня 2016 року позивачем внесено на депозитний рахунок № НОМЕР_1 готівкові кошти у розмірі 200 000,00 грн.
 
15. На підставі рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року № 490-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 15 грудня 2016 року № 2856 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць - з 16 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк».
 
16. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 11 січня 2017 року № 17-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 січня 2017 року № 86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» з 13 січня 2017 року по 12 січня 2019 року.
 
17. На офіційному веб-сайті ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» у відомостях про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» та виплати коштів вкладникам ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» зазначив: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12 січня 2017 року № 101, Фонд з 16 січня 2017 року розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «КБ «Інвестбанк».
 
18. 16 лютого 2017 року позивач звернувся до директора-розпорядника Фонду із заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк».
 
19. Уповноваженою особою Фонду позивачу направлено повідомлення від 26 квітня 2016 року № 492 про нікчемність договору за ознаками, встановленими пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
20. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Релевантні джерела права й акти їх застосування
 
21. Згідно із частиною другою статті 2 КАС (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
 
22. За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
 
23. Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
 
24. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
 
25. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у чинній редакції), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
 
26. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
 
27. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
 
28. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
 
29. За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
 
30. Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
 
31. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, визначеними частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.
 
32. На підставі частин першої та другої статті 6 зазначеного Закону в межах своїх функцій та повноважень Фонд здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.
 
33. За змістом частин першої та другої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
 
34. У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (частина шоста статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
 
35. Нормами статті 27 цього Закону установлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, зокрема: уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку; уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формуєперелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду; Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України». 
 
36. Відповідно до частини першої статті 28 цього Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, -не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
 
37. За приписами частини першої статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.
 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи щодо порушення правил предметної юрисдикції 
 
38. Щодо посилань скаржника на приватноправовий характер цього спору, який, на думку уповноваженої особи Фонду, виник із укладеного між позивачем та банком-боржником правочину, слід зазначити таке.
 
39. Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
 
40. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладник та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов'язки.
 
41. Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.
 
42. Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала питання предметної юрисдикції у подібних справах (постанови від 18 квітня 2018 року в справі № 813/921/16, 
від 23 травня 2018 року в справі № 820/3770/16, від 20 червня 2018 року у справах № 761/7978/15-ц, № 805/2090/17-а, № 820/3664/16, від 31 жовтня 2018 року у справі № 815/2229/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 592/13020/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 826/22119/15 та інші).
 
43. У вказаних судових рішеннях Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, зокрема і відносини щодо формування переліку осіб, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника.
 
44. Тому спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме - організації виплат відшкодувань за вкладами.
 
45. Перевірка законності дій (бездіяльності) та рішень посадової особи Фонду щодо виконання покладених на неї владних управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави є предметом перевірки судом саме в межах адміністративного процесу, відтак - підстав для розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства немає.
 
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи щодо суті оскаржуваного рішення
 
46. За змістом частини першої статті 341 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.
 
47. Як уже було зазначено, статті 26 та 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачають набуття вкладником права на одержання гарантованої суми відшкодування за вкладом, а також порядок визначення уповноваженою особою Фонду вкладників, які мають право на таке відшкодування за рахунок Фонду.
 
48. Крім того, за змістом пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення, а також переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.
 
49. Зі змісту пункту 5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та пункту 6 (у чинній редакції) розділу ІІ цього Положення убачається, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.
 
50. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також і на внесення додаткової інформації щодо вкладників до такого переліку.
 
51. Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
 
52. Як установлено судами, позивач внаслідок укладення договору про відкриття банківського рахунку набув статусу вкладника банку в розумінні зазначених вище норм.
 
53. Укладення договору банківського вкладу та внесення коштів на депозитний рахунок позивача було здійснено до запровадження тимчасової адміністрації. 
 
54. Посилання касатора на нікчемність укладеного між позивачем та банком правочину (договору банківського рахунку) як на підставу невключення ОСОБА_8 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, спростовується таким.
 
55. Статтею 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
 
56. Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК). Таким чином, особа може, реалізуючи своє право свободи договору (право свободи правочину), вчиняти з метою створення, зміни, припинення тощо цивільних прав і обов'язків будь-які правомірні дії. При цьому не вимагається прямої вказівки на правомірність дій в акті цивільного законодавства, достатньо, що закон не визначає ці дії як заборонені.
 
57. Відповідно до статті 228 ЦК правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
 
58. Відповідач посилається на пункт 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, зокрема, здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
 
59. Разом з тим суди не встановили, а відповідач у касаційній скарзі не навів аргументів щодо існування зазначених умов нікчемності договору, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» та ОСОБА_8 
 
60. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи уповноваженої особи Фонду про нікчемність цього правочину з підстав, передбачених пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
61. Викладені у касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду.
 
62. Суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права, прийнявши законні та обґрунтовані судові рішення.
 
63. За правилами частини першої статті 350 КАС (у чинній редакції) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
 
64. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС (у чинній редакції) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
65. ОскількиВелика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 КАС (у чинній редакції), Велика Палата Верховного Суду
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Імексбанк» залишити без задоволення.
 
2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | В. С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| Д. А. Гудима | | І. В. Саприкіна
| В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| О. С. Золотніков | | В. Ю. Уркевич
| О. Р. Кібенко | | О. Г. Яновська
| Л. М. Лобойко | |