ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/11424/15 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство "Індбуд",
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амедеус Ко" 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича  
на постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 29.05.2018
у складі колегії суддів: Пашкіна С.А. (головуючий), Кропивна Л.В., Калатай Н.Ф. 
та на ухвалу Господарського суду міста Києва 
від 14.02.2018 
у складі судді Удалової О.Г.
за заявою Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі  ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича  
про видачу дубліката наказу
у справі № 910/11424/15 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Індбуд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амедеус Ко" 
про стягнення 4 192 382, 02 грн. 

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 18.06.2018 Приватне акціонерне товариство "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №108-910/18250 від 18.06.2018 (вх. КГС ВС №10710/2018) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 у справі №910/11424/15 в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/11424/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2018.
3. У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/11424/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018.
4. Ухвалою Верховного Суду від 04.09.2018 відкрито касаційне провадження у справі №910/11424/15 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича та ухвалено здійснити перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 та ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
5. Відзиву на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича не надходило.
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд позовних вимог та прийняті судами першої та апеляційної інстанцій рішення
6. 30.04.2015 Приватне акціонерне товариство "Індбуд" (далі - ПрАТ "Індбуд", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амедеус Ко" (далі - ТОВ "Амедеус Ко", відповідач) про стягнення 4 192 382, 02 грн. заборгованості за договором генерального підряду №26 від 26.04.2013, в тому числі 2 651 267, 64 грн. основного боргу, 281 963, 74 грн. неустойки у вигляді пені, 83 154, 08 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання та 1 175 996, 56 грн. інфляційних збитків.
7. 06.07.2015 рішенням Господарського суду міста Києва, з урахуванням ухвали від 15.07.2015 про виправлення описки, позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Амедеус Ко" на користь ПрАТ "Індбуд" 2 651 267, 64 грн. основного боргу, 281 963, 74 грн. пені, 1 175 996, 56 грн. інфляційних, 83 154, 08 грн. - 3% річних та 73 080 грн. судового збору.
8. 20.01.2016 постановою Київського апеляційного господарського суду за апеляційною скаргою відповідача рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 залишено без змін.
9. 03.02.2016 місцевим судом видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015, яке набрало законної сили 20.01.2016; у наказі зазначено, що він дійсний для пред'явлення до виконання до 20.01.2017 (т. 2, а.с. 199).
Провадження з розгляду заяви позивача про видачу дубліката наказу суду
10. 05.02.2018 до місцевого суду надійшла заява позивача - ПрАТ "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15.  
10.1. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що позивач - ПрАТ "Індбуд" перебуває в процедурі банкрутства у справі №910/18250/16, порушеній ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 із введенням щодо нього ліквідаційної процедури постановою від 19.04.2017 та призначенням ліквідатором ПрАТ "Індбуд" арбітражного керуючого Корольова В.В.; під час виконання обов'язків розпорядника майна та ліквідатора ПрАТ "Індбуд" арбітражний керуючий Корольов В.В. неодноразово звертався до керівника ПрАТ "Індбуд" з вимогою щодо передання йому належно засвідчених копій документів, що стосуються діяльності ПрАТ "Індбуд" за три роки, що передували порушенню щодо ПрАТ "Індбуд" справи про банкрутство, однак, жодних документів ліквідатор позивача не одержав; у відповідь на запит арбітражного керуючого Корольова В.В. щодо надання інформації про видачу ПрАТ "Індбуд" виконавчого документа у справі №910/11424/15 Господарський суд міста Києва листом від 14.07.2017 повідомив ліквідатора Корольова В.В. про те, що наказ на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 надіслано 09.02.2016 місцевим судом на адресу ПрАТ "Індбуд". Однак, після визнання ПрАТ "Індбуд" банкрутом 19.04.2017 керівник ПрАТ "Індбуд" не передав ліквідатору Корольову В.В. оригінал наказу суду від 03.02.2016 про примусове виконання рішення суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 про стягнення заборгованості за договором підряду, що унеможливлює завершення ліквідатором Корольовим В.В. ліквідаційної процедури ПрАТ "Індбуд". Зазначене стало підставою для звернення ліквідатора Корольова В.В. до місцевого господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу суду в порядку підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017.
11. 14.02.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва відмовлено ПрАТ "Індбуд" в особі арбітражного керуючого Корольова В.В. у видачі дубліката наказу, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15, яке набрало законної сили 20.01.2016.
11.1. Місцевим судом встановлено, що за результатами розгляду позовних вимог у справі №910/11424/15 Господарським судом міста Києва прийнято рішення від 06.07.2015, з урахуванням ухвали від 25.02.2016 про виправлення описки, про стягнення з ТОВ "Амедеус Ко" на користь ПрАТ "Індбуд" 2 651 267, 64 грн. основного боргу, 281 963, 74 грн. пені, 1 175 996, 56 грн. інфляційних, 83 154, 08 грн. - 3% річних та 73 080 грн. судового збору. Зазначене рішення залишено без змін апеляційним судом та набрало законної сили 20.01.2016. 
11.2. Судом встановлено, що 03.02.2016 на виконання рішення суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 місцевим судом видано наказ із строком його пред'явлення до виконання до 20.01.2017; однак, судом не встановлено обставин пред'явлення позивачем до виконання зазначеного наказу суду, що мало б наслідком переривання встановленого судом строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, та перебування наказу суду на виконанні в органах державної виконавчої служби на момент звернення ліквідатора позивача із заявою про видачу дубліката наказу суду.
12. Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу суду, місцевий суд виходив з того, що позивач, як стягувач за спірним виконавчим документом, звернувся із такою заявою 05.02.2018, тобто з пропуском строку в один рік для пред'явлення наказу суду №910/11424/15 від 03.02.2016 до виконання з моменту набрання рішенням місцевого суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 законної сили 20.01.2016, та не клопотав про поновлення строку для пред'явлення наказу суду до виконання.
13. ПрАТ "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова В.В. не погодилося з прийнятою місцевим судом ухвалою від 14.02.2018 та звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву ліквідатора ПрАТ "Індбуд" Корольова В.В. про видачу дубліката наказу суду на виконання рішення місцевого суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15.
13.1. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПрАТ "Індбуд" зазначило, що прийняте у справі №910/11424/15 рішення місцевого суду від 06.07.2015 про стягнення заборгованості за договором підряду не будо добровільно виконано відповідачем - ТОВ "Амедеус Ко", у зв'язку з чим позивач - ПрАТ "Індбуд", який перебуває в процедурі банкрутства, не одержав грошових коштів як активу, що перешкоджає ліквідатору завершити ліквідаційну процедуру ПрАТ "Індбуд"; направлений місцевим судом на адресу позивача 09.02.2016 наказ суду №910/11424/15 від 03.02.2016 не було передано керівником ПрАТ "Індбуд" ліквідатору Корольову В.В. після визнання ПрАТ "Індбуд" банкрутом постановою господарського суду від 19.04.2017, а тому є підстави для видачі місцевим судом дубліката спірного виконавчого документа.
13.2. Скаржник доводив помилковість висновків місцевого суду про обмеження строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання державною виконавчою службою одним роком з моменту набрання законної сили 20.01.2016 рішенням місцевого суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15, оскільки в силу приписів пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №1404-VIII від 02.06.2016, чинній з 05.10.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме впродовж трьох років з моменту набрання рішенням суду законної сили. Зважаючи на те, що рішення місцевого суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 набрало законної сили 20.01.2016, виданий на його виконання наказ суду №910/11424/15 від 03.02.2016 може бути пред'явлений до виконання до 20.01.2019, а тому є помилковим висновок місцевого суду про те, що при зверненні 05.02.2018 із заявою про видачу дубліката зазначеного наказу суду строк пред'явлення спірного виконавчого документа до виконання було пропущено позивачем-стягувачем. 
14. 29.05.2018 постановою Київський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПрАТ "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова В.В. залишив без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 у справі №910/11424/15 - без змін.
15. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин приписів процесуального закону та законодавства про виконавче провадження та не вбачав підстав для скасування прийнятої місцевим судом ухвали від 14.02.2018 про відмову у видачі дубліката наказу суду від 03.02.2016, виданого у справі №910/11424/15 на виконання рішення місцевого суду від 06.07.2015.
16. Доводи апеляційної скарги про те, що спірний виконавчий документ може бути пред'явлено до виконання до 20.01.2019, тобто впродовж трьох років з моменту набрання законної сили рішенням місцевого суду від 06.07.2015 у справі №910/11424/15, на виконання якого видано наказ суду, а тому є підстави для видачі на вимогу позивача-стягувача дубліката спірного виконавчого документа, апеляційний суд спростував, зазначивши про те, що із заявою про видачу дубліката наказу суду позивач звернувся 05.02.2018, тобто поза межами строку його пред'явлення до виконання, який визначено судом до 20.01.2017 за умов неподання позивачем клопотання про поновлення строку для пред'явлення спірного виконавчого документа до виконання.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (позивача у справі)
17. Скаржник доводив, що судами першої та апеляційної інстанцій помилково обчислено строк, в межах якого позивач, як стягувач, вправі пред'явити наказ суду від 03.02.2016 у справі №910/11424/15 до примусового виконання органом державної виконавчої служби та стягнення на його користь з відповідача заборгованості за договором підряду, що підтверджена рішенням місцевого суду від 06.07.2015 у даній справі, на виконання якого видано виконавчий документ. Отже, висновки судів про відмову у видачі дубліката наказу суду на вимогу позивача-стягувача є передчасними.
18. Скаржник з посиланням на приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №1404-VIII від 02.06.2016 та частини 1 статті 10 цього Закону, зазначив, що наказ суду від 03.02.2016 у справі №910/11424/15 як виконавчий документ, що його видано судом до набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №1404-VIII від 02.06.2016 та не виконано в примусовому порядку станом на 05.10.2016, пред'являється до виконання у строки, встановлені Законом №1404-VIII від 02.06.2016, а саме протягом трьох років з моменту набрання законної сили судовим рішенням, тобто до 20.01.2019. 
19. Скаржник зауважив, що приписами підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, визначено право стягувача звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у разі його втрати до закінчення строку, встановлено для пред'явлення виконавчого документа до виконання. За твердженням позивача, заяву про видачу дубліката наказу суду №910/11424/15 від 03.02.2016 подано до місцевого суду 05.02.2018, тобто в межах строку пред'явлення спірного виконавчого документа до виконання (до 20.01.2019).
20. Скаржник аргументував прийняття судами попередніх інстанцій оскаржуваних ухвали та постанови з порушенням вимог статей 236, 238 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення та зазначення у його мотивувальній частині норм права, на які посилалися сторони, що не були застосовані судом, із зазначенням мотивів їх незастосування. Так, місцевий та апеляційний суди не застосували до спірних правовідносин приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №1404-VIII від 02.06.2016, на які посилався ліквідатор позивача при обґрунтуванні вимог про видачу дубліката наказу суду, та не навели своїх мотивів на спростування доводів позивача про його звернення до суду з такими вимогами в межах строку для пред'явлення спірного виконавчого документа до примусового виконання державною виконавчою службою.
Доводи інших учасників справи
21. Відзиву на касаційну скаргу ПрАТ "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова В.В. не надходило.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
22. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-XII від 06.11.1991, чинній до 15.12.2017
Частина 1 статті 115 - рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Частина 1 статті 116 - виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. 
23. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017
Підпункт 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення - установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
24. Закон України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 в редакції Закону України №901-VIII від 23.12.2015, чинний на момент видачі наказу суду 03.02.2016
Частина 1 статті 22 - виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Частина 2 статті 22 - строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (пункт 1 частини 2 цієї статті).
25. Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній станом на 05.10.2016
Пункт 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
26. Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинний на момент звернення позивача 05.02.2018 із заявою про видачу дубліката наказу суду
Частини 1, 3 статті 11 - строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.
Частина 1 статті 12 - виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Частина 2 статті 12 - строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
27. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України та переглядаючи справу в межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу позивача щодо доводів про порушення судами приписів пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 при розгляді заяви позивача про видачу дубліката наказу суду на виконання рішення місцевого суду.
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права 
28. Відмовляючи позивачу у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що така заява може бути подана до місцевого суду лише в межах строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, тоді як з відповідною вимогою ліквідатор позивача Корольов В.В. звернувся 05.02.2018 за умов дійсності спірного виконавчого документа для його пред'явлення до виконання до 20.01.2017.
29. Законом України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №901-VIII від 23.12.2015, чинній на момент видачі наказу суду від 03.02.2016 №910/11424/15, було встановлено строк для пред'явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, в один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили (частини 1, 2 статті 22 цього Закону).
05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, яким збільшено строк пред'явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини 1, 2 статті 12 цього Закону).
Приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред'явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.
30. Судами встановлено, що наказ суду на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15 про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду було видано місцевим судом 03.02.2016 із встановленням строку пред'явлення його позивачем до виконання до 20.01.2017.
Відтак, на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 строк пред'явлення наказу суду від 03.02.2016 на примусове виконання рішення місцевого суду у справі №910/11424/15 не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягали переважному застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону. 
31. Аналіз приписів підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній на момент звернення позивача 05.02.2018 до місцевого суду з вимогою про видачу дубліката наказу суду, дозволяє зробити висновок про те, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, з наданням суду доказів сплати судового збору в розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Отже, законодавцем визначено право стягувача на повторну видачу йому судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу суду (його дубліката) як виконавчого документа, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору.
При цьому, процесуальним законом встановлено часові межі на звернення стягувача до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу та визначено їх до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.
32. Розглядаючи заяву позивача про видачу дубліката наказу суду від 03.02.2016 №910/11424/15, подану до місцевого суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, суди при визначенні строку для пред'явлення спірного виконавчого документа до виконання керувалися приписами Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 в редакції Закону України №901-VIII від 23.12.2015, яка діяла на момент видачі 03.02.2016 спірного виконавчого документа, та дійшли висновку, що зазначений наказ суду був дійсний для пред'явлення до примусового виконання до 20.01.2017. А тому відсутні підстави для задоволення заявленої позивачем як стягувачем 05.02.2018 вимоги про видачу дубліката спірного виконавчого документа.
33. Разом з тим, в порушення вимог статей 11, 236, 238 ГПК України, суди першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень не застосували спеціальну норму - припии чинного на момент звернення позивача 05.02.2018 із завою про видачу дубліката наказу суду Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" якого законодавцем поширено його дію на правовідносини, що виникають при пред'явленні стягувачами до виконання виконавчих документів, виданих до набрання чинності цим Законом, в частині визначення строків пред'явлення виконавчих документів до виконання за новою редакцією Закону.
Отже, висновки судів попередніх інстанцій про сплив строку для пред'явлення наказу суду від 03.02.2016 №910/11424/15 до виконання 20.01.2017 не узгоджуються із статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній на момент звернення позивача 05.02.2018 із заявою про видачу дубліката спірного виконавчого документа, положеннями якої строк пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання збільшено до трьох років з дня, наступного за днем набрання законної сили рішенням суду, на виконання якого видано виконавчий документ.
Зважаючи на встановлені судами обставини непред'явлення позивачем наказу від 03.02.2016 №910/11424/15 до примусового виконання станом на 05.10.2016 (дата набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016), строк його пред'явлення до виконання пролонгувався до 20.01.2019, а тому заяву про видачу дубліката наказу суду від 03.02.2016 №910/11424/15 позивачем подано 05.02.2018 в межах строку для пред'явлення його до примусового виконання.
34. Отже, приймаючи у справі №910/11424/15 судові рішення про відмову у видачі дубліката наказу суду з підстав спливу строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, суди першої та апеляційної інстанцій не застосували до спірних правовідносин приписи Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, який підлягав застосуванню, та порушили норми процесуального закону (підпункту 19.4. пункту 1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), що не відповідає вимогам статей 11, 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.
35. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховує те, що за подання заяви про видачу дубліката наказу суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 52, 86 грн., що становить 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2018 рік" №2246-VIII від 07.12.2017 в розмірі 1 762 грн. (т. 3, а.с. 8).
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
36. Доводи скаржника згідно з пунктами 17-20 описової частини цієї постанови Суд визнав обґрунтованими відповідно до висновків, зазначених у пунктах 28-34 мотивувальної частини цієї постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. Частинами 1-3 статті 311 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, зокрема, незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З огляду на зазначене та зважаючи на виключну компетенцію суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, щодо видачі дубліката наказу суду на примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 та ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 у справі №910/11424/15 з прийняттям за результатами розгляду заяви позивача про видачу дубліката виконавчого документа нового рішення, яким зазначену заяву слід задовольнити та доручити Господарському суду міста Києва видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 №910/11424/15 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15.
На підставі викладеного та керуючись статтями 301, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича задовольнити.
2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 у справі №910/11424/15 скасувати. Прийняти у справі №910/11424/15 нове рішення:
"1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Індбуд" в особі ліквідатора Корольова Вадима В'ячеславовича про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 №910/11424/15 задовольнити.
2. Доручити Господарському суду міста Києва видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 №910/11424/15 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/11424/15.".
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                       В.Г. Пєсков

                                                                                                     В.Я. Погребняк