ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2018 року 
Київ
справа №812/537/16
адміністративне провадження №К/9901/26000/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Гончарової І.А., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від  22 вересня 2016 року (суддя С.М. Чиркін) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016  року (судді: Л.А. Василенко (головуючий),   А.В. Гайдар, Р.Ф. Ханова)  у справі №  812/537/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області    про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області) про скасування рішення ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 17.03.2016 № 000001/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17  000,00 грн,  у зв'язку з порушенням позивачем статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  та  пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів».
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, на його думку не було порушено вимоги статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  та  пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010          № 1251 «Про затвердження Положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів», оскільки позивач реалізовував алкогольну продукцію в ємностях місткістю більше ніж п'ять літрів, які відповідно не повинні маркуватись акцизними марками. Крім того зазначив, що згідно з положеннями підпункту «в» пункту  227.1  статті  227 Податкового кодексу України, алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як п'ять літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від  22 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016  року, позов задоволено повністю. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про застосування фінансових санкцій від 17.03.2016                                     № 000001/12-14-40/НОМЕР_1 у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивачем була реалізована імпортна алкогольна продукція, яка не повинна маркуватися згідно з положеннями законодавства України в сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки доказом здійснення сплати за неї акцизного збору є відповідні документи митного оформлення, які були надані позивачем на підтвердження відповідності та належної якості продукції та того, що за неї було сплачено податки в процесі митного оформлення такої продукції, а тому у контролюючого органу не було законодавчо-встановлених підстав для прийняття оскаржуваного рішення від 17.03.2016                             № 000001/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у                                м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від  22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016  року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_4 зареєстрований у встановленому законом порядку, фізичною особою-підприємцем, реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходиться на податковому обліку у відповідача, відповідно до ліцензії НОМЕР_2 від 01.12.2015 р. має право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, місце торгівлі: АДРЕСА_1 (закусочна «ІНФОРМАЦІЯ_1»).
На підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 15.02.2016 № 40 та направлень від 15.02.2016 за № 40, № 41, № 42 відповідачем проведена фактична перевірка позивача з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за наслідками якої складений акт від 15.02.2016 № 17/40-02/НОМЕР_1.
Перевіркою встановлено, що в закусочній «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходились в реалізації немарковані алкогольні напої: чача, виробник продукції TOB «Milada International», м. Тбілісі, вул. Мікеладзе, 7, Грузія, імпортер TOB «Сімферопольський вино-коньячний завод»:               м. Дніпропетровськ, вул. Малиновського, 14-а, алкогольний напій з винного спирту, фасований в скляну бутиль об'ємом 10л, вміст спирту - 45% об; залишок напою в бутилі - 2,5л за ціною 220 грн за 1л; горілка «DIAMANT» Виробник IM «EURO-ALCO» SRL, Республіка Молдова, м. Кишинів, вул. Букурієй, 20. Імпортер TOB «Олександрія-Бліг»: Кіровоградська обл., м. Олександрія вул. Айвазовського, 42; алкогольний напій фасований в скляну бутиль об'ємом 10л, вміст спирту - 40%об, залишок напою в бутлі 2л за ціною 110 грн. за 1л; горілка «DIAMANT», виробник ІМ «EURO-ALCO» SRL, Республіка Молдова, м. Кишинів, вул. Букурієй, 20, імпортер ТОВ «Олександрія-Бліг»: Кіровоградська обл., м. Олександрія,                             вул. Айвазовського, 42; алкогольний напій фасований в скляну бутиль об'ємом 10 л, вміст спирту - 40% об., закритий пластиковою кришкою без марки акцизного податку встановленого зразка, в бутилі знаходилось алкогольного напою - 10л за ціною 110 грн за 1л. Всього знаходилось алкогольних напоїв без марок акцизного податку - 14,5л на загальну суму 1 870,00 грн.
Також під час перевірки контролюючими органами було виявлено Договір від 08.09.2014   № ХА-110, в якому були закріплені права купівлі - продажу товару між ФОП     ОСОБА_4 (покупець) та ТОВ «Український продукт» (постачальник).
У висновку перевірки зазначено про порушення позивачем, зокрема,  статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  та  пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів».
На підставі висновків акту перевірки від 15.02.2016 № 17/40-02/НОМЕР_1,  відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 17.03.2016              № 000001/12-14-40/НОМЕР_1 у вигляді штрафу в сумі 17  000,00 грн.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем при здійсненні ним господарської діяльності та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій того, що позивачем було порушено норми податкового законодавства України та норми законодавства України в сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема, пункту 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  та пункту 5 вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 щодо саме зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка України.
8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14.
Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
10.2. Підпункт 14.1.107 пункту 14.1 статті 14.
Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
10.3. Підпункт 14.1.109 пункту 14.1 статті 14.
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
10.4. Підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14.
Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
10.5. Підпункт 20.1.19 пункту 20.1 статті 20.
Застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
10.6. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.
Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
10.7. Стаття 109.
Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
10.8. Пункт 113.1. статті 113.
Строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.
10.9. Підпункти 212.1.1, 212.1.2, 212.1.3 пункту 212.1 статті 212.
Платниками податку є: особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини; особа - суб'єкт господарювання, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України; фізична особа - резидент або нерезидент, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню, відповідно до митного законодавства.
10.10. Пункти 226.3, 226.5, 226.6, 226.7, 226.10, 226.9, 226.10, 226.11, 226.14 статті 226.
226.3. Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до  положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
226.5. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку,  зразки  яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
226.6. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.
226.7. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
226.9. Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог  положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
226.10. Не підлягають маркуванню: алкогольні напої і тютюнові вироби, які постачаються для реалізації магазинам безмитної торгівлі безпосередньо вітчизняними виробниками такої продукції за прямими договорами, укладеними між вітчизняними виробниками алкогольних напоїв і тютюнових виробів і власниками магазинів безмитної торгівлі. При цьому переміщення алкогольних напоїв і тютюнових виробів, що спрямовуються виробниками до магазинів безмитної торгівлі, здійснюється під митним контролем із застосуванням заходів гарантування доставки; алкогольні напої і тютюнові вироби, які ввозяться в Україну і розміщуються у митному режимі магазину безмитної торгівлі; еталонні (моніторингові) чи тестові зразки тютюнових виробів, які не призначені для продажу вроздріб і ввозяться на митну територію України акредитованими державними випробувальними лабораторіями та/або суб'єктами господарювання, які мають ліцензії на право виробництва відповідної продукції, для проведення досліджень чи випробувань (калібрування лабораторного обладнання, проведення дегустацій, вивчення фізико-хімічних показників, дизайну).
226.11. Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.
226.14. Для одержання марок акцизного податку імпортер повинен подати продавцю таких марок заявку-розрахунок у трьох примірниках за встановленою продавцем марок формою, платіжні документи, що підтверджують внесення плати за марки та сплату податку до відповідного бюджету. Один примірник заявки-розрахунку залишається у продавця марок акцизного податку, другий - з відміткою продавця марок про сплату податку повертається імпортеру для передачі контролюючому органу, третій - з відміткою продавця марок залишається у покупця (імпортера). Контролюючому органу забороняється вимагати від імпортерів додаткові документи для видачі марок акцизного податку, якщо вони не передбачені цією статтею.
10.11. Підпункт в) пункту 227.1 статті 227.
Суб'єкти господарювання - юридичні та фізичні особи, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв і тютюнових виробів, мають право ввозити на митну територію України імпортні алкогольні напої і тютюнові вироби, якщо: алкогольні напої в автомобільних і залізничних цистернах, а також у баках, бачках та інших ємностях місткістю більш як 5 літрів ввозяться в Україну з метою продажу або обміну на митній території України та не підлягають маркуванню. У такому разі податок сплачується до або під час митного оформлення. Контроль за його сплатою здійснюється контролюючими органами.
10.12. Пункт 228.9. статті 228.
Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
11. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР  від 19 грудня 1995 року:
11.1. Стаття 9.
Спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт   етиловий ректифікований плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні. 
11.2. Частина перша статті 11.
Маркування алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, які  реалізуються  в  Україні, здійснюється  таким чином: на  лицьовій  стороні етикетки кожної пляшки або самої пляшки (іншого  посуду)  алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині  другій  цієї  статті,  які реалізуються через торговельну мережу, в доступній для  споживача  формі  згідно  з  чинним законодавством  про мови вказуються: загальна та власна назви виробу; найменування виробника; знак для товарів і послуг; географічна назва місця  виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб'єкта господарювання; вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру (якщо це регламентується нормативними документами); позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної  для  реалізації на території України). На  видимій  стороні  етикетки, або контретикетки, або корка, або  пляшки  (іншого  посуду)  виробу  повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб'єкта господарювання та номер ліцензії на виробництво.
11.3. Частина четверта статті 11.
Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
11.4. Частини перша, друга статті 17.
За порушення  норм  цього  Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкцій у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200% вартості товару, але не менше  17000 грн.
11.5. Частина четверта статті 17.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.    
12. Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене  постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251:
12.1. Пункти 8, 9.
Марки продаються суб'єктам господарювання,  які відповідно до законодавства є  платниками акцизного податку з алкогольних напоїв та тютюнових виробів. 
Плата   за  марки  акцизного  податку  зараховується  до державного   бюджету  і  відповідно  до  бюджетного законодавства використовується виключно для фінансування витрат, пов'язаних з їх виробництвом,  зберіганням та реалізацією.
12.2. Пункт 20.
У   разі   виробництва   на   митній   території  України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення  таких  товарів на  митну  територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка  у  такий  спосіб,  щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Контроль   за   наявністю   марок   на   пляшках  (упаковках) алкогольних  напоїв  і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання  та  продажу  здійснюють територіальні  органи  ДФС,  а  під  час ввезення таких товарів на митну  територію  України  -  територіальні органи ДФС. Маркування алкогольних  напоїв  і  тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Для алкогольних  напоїв використовуються марки із зазначенням суми  акцизного  податку,   сплаченого   за   одиницю   маркованої продукції,  з  точністю  до тисячного знака,  яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. 
13. Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854:
13.1. Пункт 8.
Суб'єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.
13.2. Пункт 12.
Зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством. Порядок запровадження марок акцизного збору регулюється законодавством.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
15. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
16. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного рішення від 17.03.2016 № 000001/12-14-40/НОМЕР_1 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17  000,00 грн,  у зв'язку з порушенням позивачем статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  та  пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» діяв поза межами та не у відповідності до положень податкового законодавства та законодавства в сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Колегія суддів зазначає, що положення підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) застосовується лише до суб'єктів господарювання, які уклали з іноземними виробниками або іншими нерезидентами контракт (договір) про постачання в Україну алкогольних напоїв, мають право ввозити на митну територію України імпортні алкогольні напої. Крім того, відповідно до положень  підпункту «в» пункту 227.1 статті 227 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), податок сплачується до або під час митного оформлення, а контроль за його сплатою здійснюється контролюючими органами.
У справі, що розглядається, позивачем було надано до суду першої інстанції митні декларації  форми МД-2, згідно з якими імпортерами алкогольної продукції, яка була виявлена під час перевірки без марок акцизного податку,    є: TOB «Олександрія-Бліг» (Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Айвазовського, 42), TOB «Сімферопольський вино-коньячний завод» (м. Дніпропетровськ, вул. Малиновського, 14-А), та які містять відповідні відмітки про сплату мита та акцизного податку при їх перевезенні через кордон України. Крім того, позивачем на підтвердження проведення процедури митного оформлення зазначеної алкогольної продукції також було надано видаткову накладну, сертифікат відповідності, сертифікат якості зміст яких відповідає інформації наявній у митних деклараціях.
За встановлених у даній справі обставин, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що щодо алкогольних напоїв, які знаходились на зберіганні та реалізації у позивача, було дотримано процедури сплати акцизного податку, передбаченого статтею 227 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від  22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016  року слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від  22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2016  року  у справі №  812/537/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Васильєва 
 І.А. Гончарова ,
Судді Верховного Суду