Постанова
Іменем України
 
07 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа № 380/1191/17-ц
провадження № 61-26679св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
заявник - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,
суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Рябоконь Микола Володимирович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2017 року у складі судді 
ОСОБА_5,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (далі - головний державний виконавець) Рябоконя М. В.
 
Скарга мотивована тим, що головним державним виконавцем Рябоконем М. В. винесено повідомлення від 26 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувач при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження не надав підтвердження сплати авансового внеску та не надав доказів про те, що ПАТ «Родовід Банк» належить державі.
 
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 28 серпня 2017 року у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.
 
Ухвала суду мотивована тим, що заявник не надав суду належних доказів, які б підтверджували його вимоги, державний виконавець при здійсненні своїх повноважень діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без руху та надано строк протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків скарги.
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» визнано неподаною та повернуто апелянту.
 
Повертаючи апеляційну скаргу заявнику апеляційний суд виходив із того, що ПАТ «Родовід Банк» станом на 25 вересня 2017 року вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору не виконало, а тому до апеляційної скарги застосовуються наслідки, що передбачені статтею 121 ЦПК України 2004 року.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У жовтні 2017 року ПАТ «Родовід Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця позивачі звільняються від сплати судового збору, не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційної чи касаційної скарги.
 
Станом на час розгляду цієї справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк».
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін з огляду на таке.
 
Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017 року не погоджуючись з ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 28 серпня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Апеляційного суду Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 
2017 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 
1 600,00 грн.
 
Ухвала апеляційного суду направлена на адресу заявника, яка зазначена в апеляційній скарзі, та отримана ним.
 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною апеляційної скарги та повернення її ПАТ «Родовід Банк», апеляційний суд керувався нормами статей 121, 297 ЦПК України 2004 року й виходив із того, що заявник не виконав вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2017 року щодо сплати судового збору.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
За змістом статті 1 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги (далі - Закон № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
 
Статтями 3 і 4 Закону № 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.
 
Частина друга статті 3 Закону № 3674-VI не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об'єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.
 
Крім того, у статті 5 Закону № 3674-VI, яка передбачає пільги зі справляння судового збору певним категоріям осіб за певними категоріями справ чи процесуальних дій, відсутні пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
 
Отже, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI у редакції, що була чинною на час подання відповідної скарги.
 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.
 
Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина друга статті 121 ЦПК України 2004 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що подана ПАТ «Родовід Банк» апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 295 ЦПК України 2004 року, а тому не усунувши недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду, апеляційний суд обґрунтовано повернув її заявнику.
 
При цьому Верховний Суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував, що за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця позивачі звільняються від сплати судового збору, не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційної чи касаційної скарги, є необґрунтованими, оскільки суперечать позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у такій категорії справ.
 
Частинами третьою та четвертою статті 406 ЦПК Українивизначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик