ПОСТАНОВА
Іменем України

07 лютого 2019 року 
Київ
справа №507/1299/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29452/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Стрелець Т. Г.,
суддів - Білоуса О.В., Бевзенка В.М., 
розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №507/1299/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Косцової І.П., суддів: Стас Л.В., Турецької І.О.) 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила визнати протиправними дії Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області щодо відмови у виплаті середньої заробітної плати за шість місяців відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та зобов'язати відповідача виплатити їй середню заробітну плату за шість місяців, яку вона одержувала на посаді сільського голови.
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв'язку із закінченням її повноважень, як голови Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області, вона звернулась до відповідача з заявою про збереження за нею середньої заробітної плати до шести місяців на період працевлаштування. Проте відповідач у задоволенні її заяви відмовив, посилаючись на те, що до призначення на виборчі посади секретаря сільської ради та голови сільської ради вона не перебувала у трудових відносинах з іншими підприємствами, а отже позбавлена права на отримання цих коштів. На думку позивача, вона має право на отримання вказаних коштів, у зв'язку з чим звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          16 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд вирішив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання дій органу місцевого самоврядування незаконними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.  
4.          Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки до обрання на виборчі посади ОСОБА_1 не перебувала в трудових відносинах з жодним з підприємств, підстави для збереження за нею середньої заробітної плати до шести місяців на період її працевлаштування відсутні.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          22 грудня 2016 року Одеський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 16 листопада                  2016 року скасувати. Постановити у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті середньої заробітної плати за шість місяців відповідно до приписів статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Зобов'язати Агафіївську сільську раду Любашівського району Одеської області виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців, яку вона одержувала на посаді сільського голови.
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що оскільки Агафіївська сільська рада Любашівського району Одеської області не має можливості забезпечити позивача попередньою роботою (посадою), або іншою рівноцінною роботою, а з моменту закінчення повноважень сільського голови протягом наступних шести місяців ОСОБА_1 не працевлаштувалась, то позивач має право на збереження за нею протягом шести місяців з дня припинення відповідних повноважень середньої заробітної плати, яку вона одержувала на посаді сільського голови.
Робота позивача на постійній основі на виборчій посаді секретаря сільської ради не може бути підставою для позбавлення останньої встановленого законом права на збереження за нею на період працевлаштування, який не перевищує шести місяців, середньої заробітної плати, оскільки це суперечить принципам КЗпП України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          26 січня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області.  
У касаційній скарзі касатор просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року. Прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог та закрити провадження у справі.
8.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року.
9.          27 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
10.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області зазначає, що колишньому сільському голові гарантується збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, лише за умови неможливості надання йому попередньої роботи і виключно на період його працевлаштування, але не більше шести місяців. При цьому, необхідною умовою реалізації зазначеного права слід вважати подання колишнім сільським головою до відповідної сільської ради документів, що підтверджують його попереднє місце праці, а також неможливість його працевлаштування на підприємстві, установі чи організації, де він працював до обрання. ОСОБА_1 до обрання її сільським головою, тобто до зайняття нею виборної посади, була обрана секретарем сільської ради, тобто займала теж виборну посаду, а до цього часу у трудових відносинах з жодним підприємством не перебувала. Доводи суду апеляційної інстанції про те, що сільська рада не має можливості забезпечити позивача роботою є безпідставними, оскільки новообраним сільським головою їй пропонувалась рівноцінна робота у сільській раді рахівника-касира, проте позивач від неї відмовилася. Також судом апеляційної інстанції не враховано, що в період з 25 травня 2014 року по 25 жовтня 2015 року ОСОБА_1 також фактично виконувала обов'язки секретаря сільської ради.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
11.          Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у період з 10 жовтня 1998 року по 09 серпня 2013 року ОСОБА_1 займала посаду секретаря Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області.
12.          Рішенням 23 сесії VI скликання № 194-23/2014-VI від 03 червня 2014 року позивач була обрана головою Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області. Строк повноважень ОСОБА_1 як сільського голови закінчився 24 листопада 2015 року. 
13.          В день свого звільнення ОСОБА_1 звернулась до Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області з заявою про виплату середньої заробітної плати впродовж 6 місяців на підставі частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевої ради».
Листом від 12 грудня 2015 року сільський голова Агафіївської сільської ради повідомив позивачку про неможливість такої виплати, оскільки до обрання на виборчу посаду вона не працювала та мала статус безробітної. 
14.          Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо виплати середньої заробітної плати, позивач звернувся із даним позовом до суду.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
15.           Конституція України.
15.1.          Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)
16.1.          Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
16.2.          Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
17.          Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV.
17.1.          Абзаци 1, 2 частини другої статті 33. Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. 
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.
18.          Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.
18.1.          Пункт 6 частини першої статті 2. Рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.
19.          Кодекс законів про працю України, введений в дію з 1 червня 1972 року Законом Української РСР  від 10 грудня 1971 року №322-VIII.
19.1.          Стаття 118. Працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.  
V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
20.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
21.          Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог.
22.          Стаття 118 Кодексу законів про працю України та частина друга статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» встановлюють право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).
23.          Тобто у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.
24.           Вищевказані гарантії передбачені для осіб, які звільнилися з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді. Отже, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на нього не поширюються.
25.          Як правильно встановлено судами, ОСОБА_1, до обрання головою Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області, з 1998 року на постійній основі працювала на посаді секретаря цієї ж ради, яка також є виборною. До обрання секретарем сільської ради позивач не працювала. 
26.          Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 до обрання на виборну посаду не перебувала у трудових відносинах із підприємством (установою, організацією).
27.          Крім того, 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 було запропоновано посаду рахівника-касира Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області, однак вона відмовилася, мотивуючи, що в подальшому не працюватиме у Агафіївській сільській раді Любашівського району Одеської області.
28.          Згідно з статтею 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
29.          Зважаючи на те, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення, помилково скасоване судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Агафіївської сільської ради Любашівського району Одеської області - задовольнити частково.    
2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі  №507/1299/16-а - скасувати.
3. Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 16 листопада              2016 року у справі   №507/1299/16-а  - залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           О. В. Білоус
                                                                                          В. М. Бевзенко