Постанова
Іменем України
 
27 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 182/4143/17
провадження № 51-4666 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада  2017 року та ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 24 листопада  2017 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії прокурора в кримінальному провадженні.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на нього, однак ухвалою від 02 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою на вказане рішення слідчого судді.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6   просить скасувати ухвали слідчого судді та апеляційного суду і призначити новий розгляд у  суді першої інстанції. Аргументуючи свою позицію, стверджує, що слідчий суддя неправомірно, всупереч вимогам                             частин 4-6 ст. 304 КПК, відмовив у задоволенні скарги. Крім того, не погоджується з ухвалою слідчого судді. 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор просила відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_6 .
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
За змістом ст. 310 та ч. 4 ст. 424 КПК ухвали слідчого судді не є предметом перегляду суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада  2017 року не переглядається. 
Разом з цим доводи ОСОБА_6 про незаконність ухвали апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті провадження на ухвалу слідчого судді, є обґрунтованими. 
Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Стаття 309 КПК містить перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на дії прокурора у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу, відмовив  в її задоволенні, оскільки ОСОБА_6 в скарзі не зазначив підстав для оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора відповідно до вимог ст. 303 КПК. 
Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалою від 02 січня                                2018 року,  керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вказану ухвалу слідчого судді, зазначивши що ця ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Обґрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що ухвала слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, тобто яка розглянута по суті та не міститься в переліку, визначеному                             частинами 1 і 2 ст. 309 КПК,  не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 відмовив на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.
Разом із тим, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, залишив  поза  увагою, що положення ч. 4 ст. 399 КПК стосуються процедури відкриття апеляційного провадження чи відмови у його відкритті за скаргами на рішення, визначені у ст. 309 вказаного Кодексу, тобто на рішення слідчого судді, які він має право приймати відповідно до закону.
Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено у ст. 303 КПК.  
Тобто суддя апеляційного суду не звернув уваги на те, що слідчий суддя прийняв рішення, яке не  передбачено кримінальним процесуальним законом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК, якою регламентовано, що слідчий суддя, до якого надійшла скарга на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, повинен відмовити у відкритті провадження за такою скаргою, тоді як, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги. З огляду на це, хоча                           ст. 309 КПК і не встановлює можливості  оскарження такої ухвали, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження повинен був керуватися ст. 9  цього Кодексу та виходити із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК.
Тому посилання суду апеляційної інстанції на положення ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу при відмові у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді в цьому провадженні не можна визнати обґрунтованими з точки зору засад верховенства права та законності.
Зазначена позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 23 травня 2018 року (справа № 13-16сво18).
З огляду на викладене касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, ухвала судді апеляційного суду – скасуванню, а справа –  призначенню на новий розгляд у  суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436–438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково. 
Ухвалу судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження скасувати  і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

 
           ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                    ОСОБА_3