ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року 
м. Київ

Справа №  925/1413/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй- головуючий,  Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р.
у складі колегії суддів: Л. В. Кропивна - головуючий, М. А. Дідиченко, Л. Г. Смірнова
та на рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2018р.
суддя: К. І. Довгань
за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до 
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Стар";
2.Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору
1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат - Трейд";
2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент"
про стягнення 200 190,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (ПрАТ "СК "Українська страхова група", позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, до товариства з обмеженою відповідальністю "Роуд Стар" (ТОВ "Роуд Стар", відповідач-1) та публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (далі - ПАТ "Страхова компанія "Універсальна", відповідач-2) про стягнення 200 190,40 грн. 

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснено виплату суми страхового відшкодування на користь ТОВ "Фуд Девелопмент", в результаті настання страхового випадку у вигляді викрадення вантажу, що перевозився ТОВ "Роуд Стар" та завдання майнової шкоди ТОВ "Фуд Девелопмент", та отримано право вимоги до ТОВ "Роуд Стар", як перевізника відповідального за збереження вантажу та ПАТ "СК "Страхова компанія "Універсальна", як страховика, який застрахував відповідальність перевізника за договором добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника наземним транспортом.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття
Рішенням господарського суду Черкаської області від 07.05.2018р. у справі №925/1413/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р., позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення солідарно з ТОВ "Роуд Стар" та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" на користь ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 200 190,40 грн. та 3 002,85 грн. судового збору.

Судові рішення мотивовані тим, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Суди вказують на те, що майнова шкода завдана неправомірними діями перевізника ТОВ "Роуд Стар", який не виконав свої обов'язки щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та передачі у належній кількості вантажоодержувачу, відповідальність перевізника ТОВ "Роуд Стар" передбачена умовами договору №3 перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України від 04.01.2016р.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ПАТ "СК "Страхова компанія "Універсальна" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2018р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р. у справі №925/1413/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що до позивача не перейшло право вимоги після виплати страхового відшкодування, оскільки ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" здійснило виплату суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора), який не є договором майнового страхування. 

ПАТ "СК "Страхова компанія "Універсальна"  наголошує на тому, що суди попередніх інстанцій ототожнили договір добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора), який відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про страхування" є договором страхування відповідальності, з договором майнового страхування, внаслідок чого допустили порушення вказаної статті, що в результаті стало підставою для застосування у спірних правовідносинах положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, що відповідно також призвело до їх порушення.

Скаржник вказує на те, що відмова ПАТ "СК "Універсальна" у виплаті страхового відшкодування  як на користь страхувальника, так і на користь інших осіб майнові інтереси яких були порушені внаслідок викрадення вантажу була правомірною, оскільки мало місце навмисне спотворення дійних обставин випадку, надання свідомо неправдивих відомостей як страховику, так і правоохоронним органам та несвоєчасне, без поважних причин, повідомлення про випадок до компетентних органів. 

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" просить суд залишити без задоволення касаційну скаргу ПАТ "СК "Страхова компанія "Універсальна", а судові рішення - без змін.

З урахуванням приписів ст.ст. 1191, 1194 Цивільного кодексу України та ст. ст. 13, 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" суди дійшли висновку, що позивач має право на відшкодування виплаченого ТОВ "Фуд Девелопмент" (вигодонабувач) страхового відшкодування, в тому числі і за рахунок страховика - ПАТ "СК "Універсальна".

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Між  ТОВ "Фрегат-Трейд" та ТОВ "Роуд Стар" укладено договір №3 від 04.01.2016р. (далі - договір № 3) перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, предметом якого є порядок взаємовідносин, що виникають між перевізником і експедитором при здійснені автомобільних перевезень вантажів експедитора та пов'язаним з ними наданням різного виду послуг транспортними засобами перевізника за заявками експедитора.

Пунктом 2.2.4 договору № 3 на перевізника покладено обов'язок щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення, перевалки та зберігання.

Згідно з п. 4.7 договору № 3 перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження та відповідність вантажів, прийнятих до перевезення, з моменту прийняття вантажу у вантажовідправника і до моменту здачі вантажоодержувачу: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшена вартість; у разі втрати вантажу, зданого з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності. Вартість вантажу визначається вартістю, вказаною в товарно-супроводжувальних документах.

30 березня 2016 року між ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ТОВ "Фрегат-Трейд" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора) №241-0197-16-00006 (далі - договір №№241-0197-16-00006), предметом якого є страхування майнових інтересів пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, життю, здоров`ю, працездатності, майну третіх осіб, включаючи власників вантажу та багажу (вантажобагажу), під час експлуатації будь-якого виду транспортного засобу та здійснення перевезень чи транспортного експедирування вантажу. Вигодонабувачем є ТОВ "Фрегат-Трейд", а також фізичні або юридичні особи, які можуть зазнати збитків в результаті страхового випадку.

Відповідно до п. 4.1 договору №241-0197-16-00006 страховий випадок - це раптова і ненавмисна для страхувальника та потерпілої третьої особи (осіб) подія, яка відбулася в процесі перевезення (експедирування) вантажу страхувальника у строк дії цього договору та на території України, країн СНД, Європи, і з настанням якої виникає зобов'язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування (страхувальнику були пред'явлені претензії та/або позови від третіх осіб).

За умовами пункту 4.2 договору №241-0197-16-00006 страховик здійснює виплату страхового відшкодування у разі знищення (втрату) та/або пошкодження вантажу, зокрема, в результаті крадіжки.

13 червня 2016 року між ТОВ "Роуд Стар" (страхувальник) та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (страховик) укладено договір №6012/290/000044 добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника наземним транспортом (далі - договір №6012/290/000044), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди третій особі, зокрема, при здійсненні перевезень вантажів на умовах чинного законодавства України (Статуту автомобільного транспорту України, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України).

За умовами пунктів 3, 4 договору страховим випадком є факт настання цивільної відповідальності страхувальника, визнаної ним добровільно, за попередньою згодою страховика, чи встановленої чинним рішенням суду за зобов'язаннями, що виникають при заподіянні шкоди потерпілим третім особам внаслідок настання наступних страхових ризиків: відповідальність за вантаж; відповідальність перед третіми особами; витрати страхувальника.

Відповідно до розділу 3 страховими ризикам за договором страхування, серед іншого, є: відповідальність за вантаж  крадіжка, грабіж, з лімітом відповідальності 500  000,00 грн., із встановленою сумою франшизи 20 000,00 грн. по кожному страховому випадку.

14 вересня 2016р. ТОВ "Фрегат-Трейд" (експедитор) та ТОВ "Фуд Девелопмент" (замовник) уклали договір на транспортно-експедиційне обслуговування №91 (далі - договір № 91), відповідно до якого, замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а експедитор зобов'язується надати послуги з транспортно-експедиційного обслуговування та організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньодержавному сполученні відповідно до умов цього договору та заявок замовника, а замовник зобов'язується сплатити погоджену сторонами вартість послуг.

Пунктом 3.2 договору №91 передбачено, що експедитор може залучати до виконання своїх обов`язків, передбачених цим договором, третіх осіб на основі укладених з ними договорів. Покладання виконання своїх зобов'язань, передбачених цим договором, повністю або частково на третю особу не звільняє експедитора від відповідальності перед замовником за виконання умов цього договору.

Згідно з п. 6.1.1 договору №91 експедитор несе відповідальність перед замовником у вигляді відшкодування за втрату, нестачу вантажу, а також у разі пошкодження (псування) вантажу після прийняття його експедитором і до видачі вантажоодержувачу (одержувачам) у розмірі: вартості втраченого або відсутнього вантажу в разі його втрати або нестачі; суми, на яку знизилась вартість вантажу, у разі його пошкодження (псування) або в розмірі його вартості при неможливості відновити пошкоджений вантаж. Вартість вантажу визначається виходячи з його ціни, зазначеної в супровідних документах на вантаж.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання умов договору №3 на підставі заявки №189 від 03.11.2016р. та згідно товарно-транспортної накладної №РТБФУД-706, ТОВ "Роуд Стар" в особі водія ОСОБА_6 (т/з вантажний автомобіль "Вольво" д.н.з. НОМЕР_1/НОМЕР_2) прийняв до перевезення вантаж - молочну продукцію на загальну суму 2 198  359,00 грн.

Товар прийнятий перевізником в місці завантаження: вул. Полковника Ганжи 16, м.Тульчин, Вінницької області для доставки його транспортним засобом в місце розвантаження: Дніпропетровська область, Дніпровський район, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд №8 ТОВ "АТБ-Маркет".

03 листопада 2016 року під час здійснення перевезення вантажу, в ході здійснення руху по автодорозі з м. Кривий Ріг до м. Дніпропетровськ з автомобіля "Вольво" д.н.з. НОМЕР_1/НОМЕР_2, невідомими особами скоєна крадіжка частини вантажу. Пломби на даному автомобілі були зірвані. Про вказаний факт водій ОСОБА_6 повідомив в ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області.

При прийманні вантажу від перевізника вантажоодержувачем в місці розвантаження виявлена відсутність на транспортному засобі перевізника транспортних пломб та встановлено факт нестачі товару на загальну суму 220 190,40 грн., що підтверджується "актом про виявлену невідповідність" від 04.11.2016р., складений за участю представників вантажоодержувача та перевізника (водія ОСОБА_6).

04 листопада 2016р. ТОВ "Фрегат-Трейд" повідомило ПрАТ "СК "Українська страхова група" про настання страхового випадку - крадіжку вантажу масла "Ферма Селянського солодковершкового" (згідно переліку в акті про виявлену невідповідальність від 04.11.2016р.), та завдання збитків власнику майна ТОВ "Фуд Девелопмент" в сумі 220 190,40 грн.

На підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 09.11.2016р., страхового акта №ДКЦВ-12716 від 04.01.2017р, та розпорядження про виплату страхового відшкодування від 04.01.2017р. ПрАТ "СК "Українська страхова група" здійснило виплату страхового відшкодування власнику втраченого вантажу - ТОВ "Фуд Девелопмент" в розмірі 200 190,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №69 від 04.01.2017р., №70 від 05.01.2017р.

ПрАТ "СК "Українська страхова група", виплативши страхове відшкодування у розмірі  200  190,40 грн. та вважаючи, що до нього перейшло право вимоги, звернулося до суду з даним позовом.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Статтею 316 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. 

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає, зокрема, у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.
Частина 1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 

Згідно зі статтями 13, 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором транспортного експедирування. Експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування. За невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" (далі - Закону) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

В силу ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Ст. 9 Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У справі, що розглядається, спір виник щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування цивільної відповідальності перевізника (експедитора).

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. 

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій ПрАТ "СК "Українська страхова група" здійснило виплату страхового відшкодування власнику втраченого вантажу - ТОВ "Фуд Девелопмент" в розмірі 200 190,40 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вказав на те, що відповідальність за шкоду, заподіяну потерпілому, несе винна особа, за рахунок своїх коштів, що накопичені у ПАТ "Страхова компанія "Універсальна", яке взяло на себе відповідальність за завдання шкоди своїм страхувальником (ТОВ "Роуд Стар"), на умовах укладеного договору №6012/290/000044 від 13.06.2016р.

Однак, суд першої інстанції стягнув солідарно з ТОВ "Роуд Стар" та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" на користь ПрАТ "СК "Українська страхова група" суму сплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Законодавство України не передбачає солідарного обов'язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів процесуальний закон передбачає незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов'язання. Можливим є пред'явлення позову до юридичних осіб стосовно стягнення з них коштів, навіть якщо ці особи не були солідарними боржниками. 

У даній справі спільний розгляд таких вимог не створив солідарного обов'язку для відповідачів.

Таким чином помилковим є висновок суду першої інстанції про стягнення солідарно з відповідачів суми страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неправомірно стягнуто солідарно з відповідачів суми сплаченого страхового відшкодування, а суд апеляційної інстанції не звернув на зазначене уваги.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду, в постанові зазначив, що відповідальність за заподіяну потерпілому шкоду, несе винна особа або його страховик - ПАТ "СК "Універсальна", який взяв на себе відповідальність на умовах укладеного між ними договору №6012/290/000044    від 13.06.2016р. Виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору, до позивача переходить право вимоги до відповідача-2 у розмірі суми виплаченого страхового відшкодування. 

Тобто, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про перехід до позивача права вимоги до ПАТ "СК "Універсальна", однак залишив без змін рішення місцевого господарського суду про стягнення солідарно з відповідачів страхового відшкодування.

Крім того, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Розглядаючи позовні вимоги ПрАТ "СК "Українська страхова група"до ТОВ "Роуд Стар" та ПАТ "СК "Універсальна", суди попередніх інстанцій не врахували правового статусу ТОВ "Роуд Стар" як особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність перед третіми особами під час здійснення нею транспортно-експедиторської діяльності у ПАТ "СК "Універсальна", що зумовлює необхідність застосування до спірних правовідносин норм ст. 1194 ЦК України під час визначення обсягу відповідальності ТОВ "Роуд Стар" за шкоду завдану позивачеві як новому кредитору у зобов'язанні, у зв'язку з втратою вантажу під час його перевезення.

Враховуючи вищезазначене, та оскільки судами не досліджувалося питання щодо суб'єкта, з якого підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування та її розмір (ТОВ "Роуд Стар" у відзиві на позовну заяву вказав на те, що ним сплачено ТОВ "Фрегат-Трейд" розмір франшизи в сумі 20 000,00 грн.), судові рішення підлягають скасуванню.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  та дії, які повинен виконати суд першої інстанції при новому розгляді

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу  відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права щодо повноти оцінки доказів та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, що є підставою для скасування рішення суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з'ясувати дійсні обставини справи перешкоджає ухвалити нове рішення, а тому справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити суб'єкт, з якого підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування та її розмір, в залежності від встановленого та відповідно з чинним законодавством прийняти рішення.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню підлягає частково, а справа має бути направлена на нових розгляд, згідно зі ст. 129  ГПК України,  розподіл судових витрат зі справи, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317  ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Черкаської області від 07.05.2018р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р. у справі №925/1413/17 скасувати.

Справу №925/1413/17 направити на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. О. Мамалуй

Суддя                                                                                          Л. В. Стратієнко

Суддя                                                                                              І. В. Ткач