Постанова
Іменем України
12 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 345/2319/16-ц
провадження № 61-28678св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),
суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
представник позивача - ОСОБА_2, 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд»,
представник відповідача - Литвиненко КсеніяСергіївна, 
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2017 року у складі колегії суддів:                    Фединяка В. Д., Девляшевського В. А., Матківського Р. Й., 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд»), в якому просила розірвати договір купівлі-продажу від 21 січня 2016 року, стягнути з ТОВ «ТОВ «Комфі Трейд»» на її користь сплачені за товар грошові кошти в розмірі 14 433 грн та неустойку в розмірі 10 265,20 грн.
Позов мотивовано тим, що 21 січня 2016 року у магазині «Комфі», який належить відповідачу, позивач придбала телевізор Philips з додатковим обладнанням, вартістю 14 433 грн. При купівлі телевізора відповідач надав гарантію на вказаний товар. 
Наступного дня у придбаному телевізорі позивачем виявлено недоліки у зображенні, на екрані з'явились полоси, зовнішніх пошкоджень телевізор не мав. У зв'язку з наведеним позивач повернула телевізор у магазин та просила зробити обмін. Працівники магазину прийняли товар, при цьому пошкоджень/подряпин, слідів удару виявлено не було. 
18 лютого 2016 року надіслала претензію до магазину «Комфі» щодо вирішення питання про обмін придбаного у них телевізора, однак відповідачем відмовлено в обміні та рекомендовано звернутися в сервісні центри. 
17 березня 2016 року позивач повторно звернулась до ТОВ «Комфі Трейд» з проханням повідомити, чи переданий телевізор до сервісного центру для вирішення питання усунення недоліків товару та просила на час ремонту телевізора надати телевізор аналогічної марки. Натомість отримала відповідь із пропозицією звернутись до авторизованого сервісного центру особисто або через магазин.
Оскільки відповідач не бажав ні обмінювати телевізор, ні передавати його на ремонт у сервісний центр, позивач 21 квітня 2016 року звернулась з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів за придбаний товар, який повернула. 
Вказану претензію відповідач отримав 25 квітня 2016 року. Лише наприкінці червня 2016 року позивач отримала відмову у розірванні договору, яку вважає безпідставною.
Посилаючись на наведене та на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», статей 708, 709 ЦК України звернулась до суду з відповідним позовом про розірвання договору та повернення сплачених за товар коштів зі сплатою неустойки. 
Суди розглядали справу неодноразово. 
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області               від 05 серпня 2016 року у складі судді Бердан Н. В., позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу телевізора марки Philips, укладений           21 січня  2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Комфі Трейд». 
Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 433 грн, сплачені останньою при придбанні товару та неустойку у розмірі 10 265,20 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня             2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд» відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року касаційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд» задоволено частково. Рішення судів попередніх інстанцій скасовано з передачею справи до місцевого суду на новий розгляд. 
Під час нового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки, збільшивши її розмір до 42 577,25 грн. 
За результатами нового розгляду справи рішенням Калуського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року позов задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу телевізора марки Philips, укладений               21 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Комфі Трейд». 
Стягнуто з ТОВ «Комфі Трейд» на користь позивача 14 433 грн, сплачених при придбанні товару, 42 577,25 грн неустойки та 1102,40 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право на розірвання договору та отримання грошових коштів у розмірі вартості вже повернутого товару, оскільки позивачем використані всі можливі способи захисту своїх порушених прав, передбачених статтею 708 ЦК України. При цьому позивачем повернуто товар, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що виявлені позивачем недоліки товару виникли внаслідок порушення останнім правил користування товаром або його зберігання. Враховуючи те, що телевізор був повернутий, при цьому, відповідачем не було задоволено вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) на час гарантійного ремонту, то відповідно до частини п'ятої статті 709 ЦК України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.
Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня           2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач не подала суду докази про наявність у товарі - телевізорі марки Philips, недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), тому її вимоги про розірвання договору купівлі-продажу телевізора, стягнення з ТОВ «Комфі Трейд» на її користь 14433 грн сплачених при придбанні товару, 42 577,25 грн неустойки задоволенню не підлягають.
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалене ним рішення із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд в порушення вимог процесуального права щодо прийняття та дослідження доказів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги безпідставно та незаконно прийняв від ТОВ «Комфі Трейд», як новий доказ у справі акт від 22 січня 2016 року, на який в подальшому апеляційний суд послався у рішенні як на доказ відмови споживача від передачі телевізора до сервісного центру. Вказаний доказ відповідачем не подавався у суді першої інстанції і не досліджувався під час розгляду справи. 
Апеляційний суд не визначився з правовими нормами щодо предмету позову та нормою, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Суд вирішив спір на підставі загальних норм, що регулюють купівлю-продаж, а не спеціальної норми для виявлених недоліків товару, який був на гарантії.
Апеляційним судом неповно встановлено обставини справи та не враховано, що першими двома вимогами споживача були заміна неякісного товару на аналогічний належної якості або безплатне усунення недоліків товару шляхом передачі телевізора до сервісного центру, що регулюються статтею 708 ЦК України, аналогічні норми щодо вказаних вимог містяться і в пункті 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відповідач, отримавши 22 січня 2016 року телевізор з дефектом, по даний час утримує його у себе в магазині, не доводить ніяким чином, що недоліки виникли з вини споживача і не виконує жодну із вимог, заявлену споживачем почергово.
У касаційній скарзі позивач посилається на те, що рішення суду апеляційної інстанції суперечить нормам процесуального права, не відповідає нормам матеріального права та матеріалам справи, а рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, які поширюються на дані правовідносини, є послідовним, обґрунтованим з посиланням на конкретні докази, які були належним чином досліджені під час розгляду справи. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду апеляційної інстанції. Справу витребувано із суду першої інстанції.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року
№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення 
змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У травні 2018 року справу передано Верховному Суду.
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Комфі Трейд» не погодилося з доводами позивача та просило залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість. 
Інші учасники судового процесу не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом установлено, що 21 січня 2016 року в магазині «Комфі», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Калуш, майдан Шептицького, 7, ОСОБА_1 придбала телевізор марки Philips, вартістю 11 665,84 грн з додатковим обладнанням, всього на загальну суму                  14 433 грн.
22 січня 2016 року, під час підключення телевізора, ОСОБА_1 виявила, що у телевізора неякісне зображення, на екрані з'явилися полоси, у зв'язку з цим позивач повернула вказаний товар до магазину та звернулась до відповідача з заявами про заміну товару, а також передачу в сервісний центр для вирішення причин пошкоджень. 
У заміні вказаного товару відповідачем відмовлено, з посиланням на те, що у ТОВ «Комфі Трейд» товар був наданий у належному стані і якості, крім того, товар не зберіг свій товарний вигляд, споживчі властивості, а тому не підлягав обміну.
18 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з претензією про вирішення питання обміну товару на рівноцінний, однак відповіді не отримала. 
17 березня 2016 року направлено претензію щодо надання інформації про те, чи направлений телевізор до сервісного центру та чи відремонтовано його, а також позивач просила надати на час ремонту телевізор аналогічної марки.
На вказану претензію надана відповідь, якою відповідач відмовив з тих же підстав, а також запропонував звернутися до сервісного центру після виконання всіх вимог, передбачених законом, зокрема, заповнення відповідної квитанції.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Звернувшись до суду з даним позовом позивач обрала спосіб захисту прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів за товар зі стягненням неустойки. 
За змістом статті 678 ЦК Українипокупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Відповідно до статті 679 ЦК Українипродавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (частина третя статті 680 ЦК України).
Покупець розпоряджається своїми правами на власний розсуд, обираючи належний, передбачений законом, спосіб захисту. 
Відповідно до вимог статті 709 ЦК України продавець зобов'язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.
Згідно з положеннями частини п'ятої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск   і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.
Згідно з частиною першою статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:              1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;           2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (частина третя статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Частиною чотирнадцятою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.
Згідно статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов'язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.
За змістом частин п'ятої та шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви.
Продавець - ТОВ «Комфі Трейд» продало споживачу - ОСОБА_1 товар неналежної якості. Позивач звернувся до відповідача з вимогою замінити товар неналежної якості або здати на сервісний центр для ремонту, проте такі вимоги залишилися без задоволення, але телевізор був прийнятий працівниками магазину.
При поверненні, телевізор оглядався працівниками відповідача і очевидних пошкоджень не було виявлено, про що свідчить штамп ТОВ «Комфі-Трейд» на заявах позивача.
Відсутність акту передачі телевізора не є виною споживача, оскільки позивач при поверненні товару 22 січня 2016 року фактично виконала всі вимоги працівників магазину, які приймали товар для передачі його до сервісного центру для ремонту. Порушення, на які посилається відповідач, мали місце з вини відповідальних працівників магазину «Комфі».
Встановивши наведені обставини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, прийнявши товар для передачі в сервісний центр на ремонт, фактично самоусунувся від виконання вимог позивача в супереч наведених вище норм матеріального права. 
Позивач використала усі передбачені чинним законодавством способи захисту свого порушеного права, після чого звернулася до відповідача із вимогою про розірвання договору купівлі-продажу телевізора від 21 січня 2016 року та повернення їй сплаченої за вказаний товар суми.
Позивачем виявлено протягом встановленого гарантійного строку (на наступний день після придбання) недоліки товару - неякісне зображення, на екрані телевізора з'явилися полоси, тому вона мала право заміни товару у відповідача на аналогічний товар належної якості або його сервісний ремонт. 
Зібраними у справі доказами підтверджено факт продажу відповідачем позивачу телевізора з недоліком - наявність на екрані телевізора полос, що суттєво впливає на якість зображення, вказані обставини не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. 
Встановивши факт продажу позивачу товару неналежної якості та недоведеності відповідачем факту виникнення недоліків товару внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу телевізора марки Philips PFT 5500, укладеного 21 січня 2016 року між сторонами та повернення сплачених за товар грошових коштів в сумі 14 433 грн.
Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції наведеного вище не врахував та помилково виходив з того, що саме позивач повинна була довести наявність недоліку товару, а не відповідач, оскільки такий висновок спростовується змістом частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню лише у тому випадку, коли продавець доведе, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.
Проте, у даному випадку відповідачем не доведено, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.
Частиною п'ятою статті 709 ЦК Українипередбачено, що за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.
Встановивши правомірність вимог позивача, а також те, що телевізор не був повернутий, при цьому, відповідачем не було задоволено вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) на час гарантійного ремонту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь споживача неустойки, на підставі частини п'ятої статті 709 ЦК України, та правильно здійснив розрахунок суми, що підлягає стягненню, з часу відмови 04 квітня 2016 року і до часу збільшення позивачем вимог (365 днів).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги позивача щодо неправильності застосування апеляційним судом норм матеріального права та наявності у зв'язку з цим підстав, визначених             статтею 413 ЦПК України для скасування ухваленого ним рішення із залишенням в силі правильного по суті рішення суду першої інстанції.  
Ураховуючи задоволення касаційної скарги, скасування рішенняапеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції, з ТОВ «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 661,44 грн.
Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня                 2017 року скасувати, рішення Калуського міськрайонного суду від 06 липня 2017 року залишити без змін. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги у розмірі 661,44 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                          В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                                      А. О. Лесько
                                        
                                                                                                        В. В. Пророк
                                                                                                                                                                                                                        
                                                                                                               В. М. Сімоненко
 
                                                                                                                І. М. Фаловська