Постанова
Іменем України 
15 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 569/5216/14-к
провадження № 51-3419 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
засудженого                                   ОСОБА_6 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року, якою йому відмовлено у поновленні строку на подання заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
За вироком Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 368-3 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 12 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (204 000 грн) з позбавленням права обіймати посади в юридичних особах приватного права, пов`язані із організаційно-розпорядчими обов`язками та представницькими функціями у банківських установах строком на 2 роки та з конфіскацією частини майна, яке належить йому на праві власності.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року зазначений вирок залишено без зміни.
 
08 липня 2016 року засуджений ОСОБА_6 подав до апеляційного суду заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року щодо нього за нововиявленими обставинами, якими вважав відсутність у матеріалах провадження ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 02 грудня 2013 року, винесеної під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні під головуванням судді ОСОБА_7 . Під головуванням цього ж судді було винесено вирок від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 , що є порушенням вимог кримінального процесуального закону. 
В обґрунтування причин пропуску строку на подання заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами засуджений вказував на те, що про наявність вищезазначеної обставини йому стало відомо лише 16 червня 2016 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.
 
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення  строку на подання заяви про перегляд вироку  за нововиявленими обставинами та повернуто його заяву. Апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 та його захисник на момент розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та постановлення вироку від 19 жовтня 2015 року знали про те, що суддя ОСОБА_7 брав участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а отже, відсутні поважні причини пропуску строку на подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
 
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Скаржник зазначає, що суд дійшов неправильного висновку, що він був обізнаний на час винесення вироку про неможливість брати участь у складі колегії судді ОСОБА_7 , оскільки цей суддя повинен був заявити самовідвід відповідно до вимог КПК України. За таких обставин скаржник вважає формальним та безпідставним відмову в поновленні йому строку на подачу вищезазначеної заяви.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі.
Прокурор у суді касаційної інстанції заперечував проти задоволення касаційної скарги.
 
Мотиви суду
 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Відповідно до вимог ст. 461КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_6 не погоджується із висновком апеляційного суду про відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами.
 
Проте, суд касаційної інстанції не може погодитися із доводами, викладеними у касаційній скарзі засудженого.
 
Особа, яка звертається до суду із клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, повинна довести, що причини пропуску встановленого законом строку є поважними. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. 
 
Процедура визначення строків для подання заяви про перегляд судового рішення має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. При цьому суд має перевірити, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип остаточності рішень суду.
 
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що не погоджуючись із вироком Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 подав  08 липня 2016 року заяву про перегляд   вироку за нововиявленими обставинами та клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу такої заяви. В обґрунтування причин пропуску строку на звернення із заявою про перегляд вироку суду ОСОБА_6 зазначив, що в матеріалах провадження відсутня ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 02 грудня 2013 року, постановлена під головуванням судді ОСОБА_7 , згідно якої залишено без зміни ухвалу слідчого судді про відсторонення заявника від посади. У той же час оскаржуваний ним вирок Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року постановлений за участі цього ж судді, який раніше приймав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що викликає сумнів у його неупередженості. Засуджений вказує, що про наявність цієї обставини йому стало відомо лише 16 червня 2016 року при ознайомленні з матеріалами провадження. 
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в поновленні строку на подачу заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами зазначив, що згідно ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 02 грудня 2013 року апеляційний розгляд відбувся за участі ОСОБА_6 та його захисника. На момент ухвалення вироку від 19 жовтня 2015 року їм було відомо, що суддя ОСОБА_7 брав участь у даному кримінальному провадженні, однак клопотання про відвід цього судді вони не заявляли. 
 
За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що посилання заявника на те, що про наявність вказаної обставини йому стало відомо лише 16 червня 2016 року є безпідставним, а отже причини пропуску ним строку не є поважними. Будь-яких інших причин, що були чи об`єктивно є непереборними та позбавили можливості подати відповідну заяву у передбачений законом строк, заявником наведено не було, а тому суд вірно зазначив про відсутність поважних причин  пропуску процесуального строку. Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком та зазначає, що інших поважних причин пропуску процесуального строку заявником не наведено, а сама по собі незгода з судовими рішеннями не є безумовною підставою для поновлення строків на їх оскарження. 
 
Урахувавши наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення. У зв`язку із цим та керуючись статтями 434, 436 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), колегія суддів вважає за необхідне залишити судове рішення без зміни.
 
З цих підстав суд ухвалив:
 
Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року про відмову засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на подання заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року щодо нього за нововиявленими обставинами залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 – без задоволення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                                                ОСОБА_8