ПОСТАНОВА
Іменем України

14 лютого 2019 року 
Київ
справа №855/28/19
адміністративне провадження №А/9901/24/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,

секретар судового засідання -                     Шевчук К.В.,
за участю
позивача -                                                   ОСОБА_3,
представників відповідача -                               Рахнянського Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року (головуючий суддя - Коротких А.Ю., судді - Лічевецький І.О., Файдюк В.В., рішення ухвалене у м. Києві) 
у справі 
за позовом ОСОБА_3 
до Центральної виборчої комісії 
про визнання протиправною бездіяльності, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           10 лютого 2019 року ОСОБА_3 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, Комісія, ЦВК), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання копії постанови про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.          Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною бездіяльності відмовлено.
3.          Стягнуто з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача - 34312206081055; отримувач - УК у Печерському районі/Печерс.р-н.; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ 38004897; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 копійок.
4.          У рішенні суд зазначив, що копію постанови Центральної виборчої комісії №250 від 06 лютого 2019 року було направлено ОСОБА_3 07 лютого 2019 року на зазначену позивачем адресу, що підтверджується копією списку №4 згрупованих рекомендованих відправлень за №0119602861969. Тому суд дійшов висновку, що ЦВК було виконано вимоги частини 2 статті 52 Закону, у зв'язку з чим відсутні підстави вважити протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання копії постанови про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року. Посилання позивача на обставини ненадання ЦВК відповіді на подані ним 09 та 10 лютого 2019 року заяви про видачу копії постанови ЦВК від 06 лютого 2019 року №250 колегія суддів визнала необґрунтованими, оскільки термін розгляду цих заяв ще не сплинув.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень)
5.           13 лютого 2019 року до Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, в якій скаржник просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
6.          Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що відповідач зобов'язаний був видати йому копію постанови до 08 лютого 2019 року, а не надіслати в інший спосіб на власний розсуд. Вважає, що у зв'язку з відмовою відповідача у видачі копії постанови він був позбавлений права ознайомитись з її текстом протягом граничного строку на її оскарження. Крім того, скаржник вказує на допущення судом порушень норм процесуального права, які полягають у незабезпеченні права позивача на ознайомлення з відзивом на позовну заяву, чим надав перевагу ЦВК. Також враховуючи відсутність в матеріалах справи опису вкладень позивач вважає неможливим перевірку справжності надіслання відповідачем на його адресу копії постанови про відмову в реєстрації кандидатом. Скаржник вважає, що під час виборчого процесу норми Закону України «Про вибори Президента України» є спеціальними по відношенню до норм Закону України «Про звернення громадян».
7.           13 лютого 2019 року відповідачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, зазначаючи, що копію постанови ЦВК від 06 лютого 2019 року №250 на виконання ч. 2 ст. 52 закону та відповідно до п. 2 цієї постанови було надіслано ОСОБА_3 07 лютого 2019 року засобами поштового зв'язку. З огляду на це вважає, що суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про виконання ЦВК вимог законодавства та відсутності протиправної бездіяльності ЦВК щодо ненадання позивачу копії оскаржуваної постанови. Зазначає, що надані позивачем 09 та 10 лютого 2019 року звернення опрацьовані, 11 та 13 лютого 2019 року ОСОБА_3 в телефонному режимі було запрошено отримати постанову ЦВК №250 від 06 лютого 2019 року. У зв'язку з цим вважає, що ЦВК не було допущено бездіяльності щодо розгляду звернень ОСОБА_3 також Комісія вказує на те, що у разі неотримання її рішення нарочно запитуваний особою документ у визначений законом строк надсилається йому засобами поштового зв'язку. 
8.          Ухвалами Верховного Суду від 13 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.
9.          У судовому засіданні апелянт підтримав висновки, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, просив задовольнити її вимоги.
10.          Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11.          Судом попередньої інстанції встановлено, що 03 лютого 2019 року ОСОБА_3 особисто подав до Центральної виборчої комісії заяву разом із доданими документами з метою реєстрації його кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
12.          Постановою Центральної виборчої комісії №250 від 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, оскільки його заява про самовисунення кандидатом на пост Президента України не засвідчена у встановленому законом порядку та до неї не додано документа про внесення ним у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошової застави у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень.
13.          Копію постанови Центральної виборчої комісії №250 від 06 лютого 2019 року направлено ОСОБА_3 07    лютого 2019 року на зазначену позивачем адресу, що підтверджується копією списку №4 згрупованих рекомендованих відправлень за №0119602861969.
14.           09 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до ЦВК, в якій просив видати йому копію постанови Центральної виборчої комісії №250 від 06 лютого 2019 року.
15.           10 лютого 2019 року ОСОБА_3 повторно звернувся з заявою до ЦВК, в якій просив видати йому копію постанови Центральної виборчої комісії №250 від 06 лютого 2019 року.
16.          Однак, як зазначає позивач, ані станом на час складання даної позовної заяви, а саме 10 лютого 2019 року, ані на час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_3 йому не надано копію рішення про відмову у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
17.          Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18.          Частина 1 статті 1 Закону «Про Центральну виборчу комісію» №1932-IV від 30 червня 2004 року (далі - Закон №1932-IV ): Центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.
19.          Частина 1 статті 14 Закону №1932-IV: виборці, виборчі комісії, комісії з референдумів, інші суб'єкти виборчого і референдумного процесів, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об'єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, іноземці та особи без громадянства, а також органи влади іноземних держав, міжнародні організації мають право звернутися до Комісії із зверненнями з питань, що належать до повноважень Комісії, в порядку, встановленому цим Законом, ; Законом України "Про звернення громадян" та іншими законами України. Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).
20.          Частина 3 статті 14 Закону №1932-IV: під зверненням за цим Законом слід розуміти:
1) заяву, в якій міститься прохання сприяти реалізації виборчих прав, права на участь у референдумі, надати консультативно-методичну допомогу чи рекомендації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів, роз'яснення з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми або в якій висловлюються думки, рекомендації, поради щодо вдосконалення законодавства України з питань виборів і референдумів та правового регулювання виборів і референдумів в Україні, стосовно покращання діяльності виборчих комісій, комісій з референдумів тощо;
2) скаргу, в якій міститься інформація про порушення законодавства України про вибори і референдуми та вимога забезпечити реалізацію і захист виборчих прав, права на участь у референдумі, законних інтересів суб'єктів виборчого і референдумного процесів, поновити порушені виборчі права та право на участь у референдумі.
21.          Частина 2 статті 15 Закону №1932-IV: заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму та стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п'яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією.
22.          Частини 1, 3 статті 48 Закону України «Про вибори Президента України» №474-XIV від 05 березня 1999 року (далі - Закон №474-XIV): громадянин України, який відповідно до статті 9 цього Закону може бути обраним Президентом України, особисто подає до Центральної виборчої комісії засвідчену в установленому законом порядку заяву про самовисунення кандидатом на пост Президента України. До заяви додаються документи, передбачені частиною першою статті 51 цього Закону.
23.          Частина 2 статті 52 Закону №474-XIV: рішення про відмову в реєстрації кандидата повинно містити вичерпні підстави відмови. Копія цього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття видається уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату.
24.          Частина 1 статті 99 Закону №474-XIV: рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій, органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, підприємств, установ, організацій, їхніх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації, кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб, партій - суб'єктів виборчого процесу, їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, офіційних спостерігачів, що порушують законодавство про вибори, можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному    Кодексом адміністративного судочинства України.
25.          Частина 6 статті 273 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п'ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
26.          Частина 7 статті 18 Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 26 квітня 2005 року №72 (далі - Регламент): рішення Комісії у формі постанови або протокольного рішення подається секретарем Комісії на підпис головуючому на засіданні, як правило, не пізніше наступного дня, а в окремих випадках, передбачених виборчим законодавством, - негайно.
27.          Стаття 20 Регламенту: оригінали постанов, протокольних рішень Комісії засвідчуються головною гербовою печаткою Комісії із зображенням Державного Герба України, а копії рішень Комісії, які надсилаються згідно з розрахунком розсилки, складеним доповідачем та затвердженим секретарем Комісії, засвідчуються печаткою управління регламентного забезпечення діяльності Комісії Секретаріату Комісії. Проект розрахунку розсилки рішення Комісії надається доповідачем, як правило, не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення, а в окремих випадках - у день прийняття такого рішення.
28.          Пункт 4.6. Інструкції з діловодства Центральної виборчої комісії, затвердженої постановою Центральної виборчої комісії від 13 лютого 1998 року №70 (далі - Інструкція): залежно від характеру і терміновості документи відправляються адресату поштою, фельдзв'язком, спецзв'язком, передаються телеграфним чи факсимільним зв'язком, електронною поштою або нарочним. Терміновість відправлення документа визначається особою, яка його підписала.
          У разі потреби негайного вручення документа адресату допускається видача цього документа в установленому порядку з дозволу особи, яка його підписала.
29.          Частина 3 статті 162 КАС України: копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
30.          Частина 5 статті162 КАС України: відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
31.          Стаття 269 КАС України: у справах, визначених    статтями 273-277,    280-283,    285-289    цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
          Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
32.          Частина 1 статті 308 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
33.          Згідно частини 2 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
34.          Частина 2 статті 52 Закону №474-XIV передбачає, що копія рішення ЦВК не пізніше наступного дня після його прийняття видається уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату.
35.          Суд зазначає, що положеннями Регламенту передбачена можливість надіслання рішень ЦВК засобами поштового зв'язку. 
36.          Натомість, положення частини 2 статті 52 Закону №474-XIV, на думку Суду, необхідно тлумачити з урахуванням приписів частини 1 статті 99 цього Закону та частини 6 статті 273 КАС України, якими визначений строк оскарження рішення ЦВК.
37.          За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.
38.          Суд зауважує, що терміновість видачі уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату прийнятого ЦВК відносно них рішення зумовлена встановленням у законодавстві скороченого строку для оскарження такого рішення до суду, який складає п'ять днів саме з дня прийняття такого рішення.
39.          Отже, за змістом частини 2 статті 52 Закону №474-XIV необхідно розуміти обов'язок ЦВК саме видати (в разі наявності такої можливості) представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату копію прийнятого відносно нього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття. 
40.          В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що 07 лютого 2019 року йому не надходило жодних телефонних дзвінків з ЦВК з пропозицією отримання постанови від 06 лютого 2019 року №250. Представником відповідача щодо цих обставин не наведено спростувань.
41.          Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що законодавче регулювання питання видачі постанов ЦВК відсутнє, тому отримання нарочно рішень ЦВК здійснюється за бажанням певної особи. Крім того, вказав на те, що в разі невисловлення такого бажання, постанова ЦВК направляється на адресу засобами поштового зв'язку. Наголошував, що оскільки позивач 06 лютого 2019 року, тобто в день прийняття ЦВК рішення щодо нього, не висловив бажання отримання нарочно копії постанови, зазначене рішення було направлено на його адресу засобами поштового зв'язку. 
42.          Натомість Суд критично оцінює такі твердження представника відповідача, оскільки Закон №474-XIV та Регламент не встановлюють жодного обов'язку представника відповідної партії (кандидата) або кандидата для заявлення ним вимог щодо отримання постанови ЦВК нарочно. Крім того, законодавство не містить жодних застережень щодо неможливості отримання такими особами копії ухваленого стосовно них рішення ЦВК протягом наступних за днем його ухвалення п'яти днів.
43.          Таким чином, ЦВК, враховуючи строк оскарження її рішень до суду, безпідставно залишено поза увагою звернення ОСОБА_3 09 та 10 лютого 2019 року із заявами щодо отримання ним копії постанови від 06 лютого 2019 року №250 задля забезпечення його права на судовий захист. Представник відповідача в судовому засіданні не надав пояснень із зазначенням причин, які б перешкоджали або унеможливлювали реалізації права позивача на отримання ним 09 та 10 лютого 2019 року постанови ЦВК від 06 лютого 2019 року №250.
44.          Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 4.6 Інструкції передбачена можливість видачі ЦВК документа в установленому порядку з дозволу особи, яка його підписала, у разі потреби негайного його вручення.
45.          Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на приписи статей 14 і 15 Закону №1932-IV, оскільки право на отримання позивачем постанови ЦВК від 06 лютого 2019 року №250 прямо передбачено частиною 2 статті 52 Закону №474-XIV.
46.          Суд вважає такими, що не стосуються предмету спору доводи ОСОБА_3 про порушення відповідачем порядку поштового надіслання рішення ЦВК на його адресу, оскільки спірним питанням в даній справі є допущення ЦВК бездіяльності безпосередньо в частині невидачі ОСОБА_3 копії запитуваної ним постанови, тоді як дії відповідача стосовно направлення поштою постанови від 06 лютого 2019 року №250 позивачем не оскаржуються.
47.          З огляду на вищевикладене, Суд вважає, що в оскаржуваному судовому рішенні Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов помилкових висновків про відсутність підстав вважити протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу копії постанови про відмову йому у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року з приводу надіслання копії цієї постанови на адресу ОСОБА_3 засобами поштового зв'язку, адже спірним питанням в зазначеній адміністративній справи була бездіяльність відповідача саме стосовно ненадання цієї постанови ОСОБА_3 нарочно. 
48.          Крім того, Суд вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи скаржника стосовно незабезпечення його права на ознайомлення з відзивом на позовну заяву, оскільки частинами 3, 5 закріплено право отримання відзиву учасниками справи. З урахуванням особливостей, передбачених статтею 269 КАС України, таке право учасника справи забезпечується шляхом надіслання відзиву на апеляційну скаргу на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, або шляхом надання для ознайомлення в судовому засіданні.
49.          Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо ненадання ОСОБА_3 копії постанови від 06 лютого 2019 року про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
50.          Частиною 1 статті 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно п. 4 частини 2 цієї статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. 
51.          При цьому, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
52.          Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
53.          З урахуванням викладеного, задля повного захисту порушених прав та інтересів позивача, Суд вважає за необхідне зобов'язати Центральну виборчу комісію видати ОСОБА_3 копію постанови про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року від 06 лютого 2019 року №250.
54.          За приписами п. 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
55.          Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом попередньої інстанції при ухваленні судового рішення неправильно застосовано норми матеріального права, а саме положення частини 2 статті 52 Закону №474-XIV.
56.          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, скасування оскаржуваного рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
57.          Згідно частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
58.          Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
59.          Відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України, суд    приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.
60.          За змістом підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, <…> ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
61.          Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи те, що при поданні адміністративного позову до Шостого апеляційного адміністративного суду та апеляційної скарги до Верховного Суду судовий збір позивачем не був сплачений, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 139 КАС України Суд вважає за необхідне стягнути з Центральної виборчої комісії судовий збір у розмірі 1921грн.
62.          Керуючись статтями 139, 272, 273, 277, 278, 292, 293, 315, 317, 321, 322 КАС України, Суд -
п о с т а н о в и в:
63.          Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити. 
64.          Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року - скасувати.
65.          Ухвалити у справі №855/28/19 нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до Центральної виборчої комісії (01133, м. Київ, площа Лесі Українки, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 21661450)  про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити.
66.          Визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо ненадання копії постанови про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.
67.          Зобов'язати Центральну виборчу комісію видати ОСОБА_3 копію постанови про відмову у реєстрації ОСОБА_3 кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року від 06 лютого 2019 року №250.
68.          Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центральної виборчої комісії (01133, м.Київ, площа Лесі Українки, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 21661450) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 31219207026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055") судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 
69.          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий          суддя                                                                                Н.А. Данилевич
Судді:                                                                                                    В.М. Бевзенко
                                                                                                    В.М. Шарапа