Постанова
Іменем  України 
 
23 січня 2019 року
м. Київ
 
справа № 572/1644/17-ц
провадження № 61-42575св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Крата В.І.,    Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
 
позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
відповідач - державне підприємство «Бурштин України»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу державного підприємства «Бурштин України» на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 січня      2018 року у складі судді Довгого І. І. та постанову апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У  липні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,            ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до державного підприємства «Бурштин України» (далі - ДП «Бурштин України») про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що позивачів звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України протиправно, оскільки звільнення за вказаною нормою можливе за умови застосування дисциплінарного чи громадського стягнення, а також за невиконання без поважних причин трудових обов'язків. Зазначають, що 19 червня 2017 року повідомили керівництво про неможливість виконання ними роботи, яка не обумовлена трудовим договором, у зв'язку з відсутністю спецодягу та спецвзуття. У зв'язку з повторною відмовою виконувати вказані роботи позивачі звільнені з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. Лише після звільнення їм стало відомо, що їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за відмову виконувати роботи. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24 січня            2018 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та       ОСОБА_5 задоволено частково.
 
Визнано недійсним та скасовано наказ ДП «Бурштин України» від 20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України та поновлено його на посаді машиніста бульдозера 5 розряду. Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_4 9 000 грн середнього заробітку за весь час затримки при звільненні та 10 000 грн моральної шкоди.
 
Визнано недійсним та скасовано наказ ДП «Бурштин України» від 20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України та поновлено його на посаді машиніста крана 5 розряду. Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_3 9 000 грн середнього заробітку за весь час затримки при звільненні та 10 000 грн моральної шкоди.
 
Визнано недійсним та скасовано наказ ДП «Бурштин України» від 20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_5 згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України та поновлено його на посаді машиніста екскаватора АТЕК-761          5 розряду. Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_5 9 000 грн середнього заробітку за весь час затримки при звільненні та 10 000 грн моральної шкоди.
 
У решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до листа управління Держпраці у Рівненській області від             06 вересня 2017 року № 17-04/3391 на дільниці ДП «Бурштин України» здійснено перевірку, відповідно до якої встановлено порушення вимог статті 163 КЗпП України в частині невидачі працівникам за встановленими нормами спеціального одягу, взуття та інших засобів індивідуального захисту. Враховуючи наведене, накази про звільнення ОСОБА_3,            ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є неправомірними та підлягають скасуванню.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, суд першої інстанції зазначав, що він без поважних причин не виконував свої трудові обов'язки, оскільки відповідно до журналу видачі змінних нарядів на         ДП «Бурштин України» отримував спецодяг відповідно до встановлених строків, а відтак у відповідача були обґрунтовані підстави для звільнення ОСОБА_7 із займаної посади за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
 Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 січня     2018 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.
Визнано недійсними та скасовано накази ДП «Бурштин України» № 349 від      19 червня 2017 року про оголошення догани ОСОБА_3 та № 41-к від     20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади машиніста крана 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_3 на посаді машиніста крана 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» з 20 червня 2017 року.
Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_3  середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період                    з 21 червня 2017 року по 6 лютого 2018 року в сумі 23 355, 51 грн та моральну шкоду в розмірі 100 грн.
Визнано недійсними та скасовано накази ДП «Бурштин України» № 368 від      26 червня 2017 року про оголошення догани ОСОБА_6 та № 50-к від      3 липня 2017 року про звільнення ОСОБА_6 з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_6 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» з 3 липня 2017 року.
Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_6 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 3 липня 2017 року по 10 липня 2018 року в сумі 37 811, 14 грн та моральну шкоду в сумі 100 грн.
Визнано недійсними та скасовано накази ДП «Бурштин України» № 348 від        19 червня 2017 року про оголошення догани ОСОБА_4 та № 40-к від        20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 з посади машиніста бульдозера 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_4 на посаді машиніста бульдозера 5 розряду Клесівської гірничої дільниці          ДП «Бурштин України» з 20 червня 2017 року.
Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_4 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 червня 2017 року по        6 лютого 2018 року в сумі 19 320, 09 грн та моральну шкоду в розмірі          100  грн.
Визнано недійсними та скасовано накази ДП «Бурштин України» № 350           від  19 червня 2017 року про оголошення догани ОСОБА_5 та № 42-к від 20 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_5 з посади машиніста екскаватора АТЕК761 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» на підставі пунтку 3 статті 40 КЗпП України. Поновлено       ОСОБА_5 на посаді машиніста екскаватора АТЕК761 5 розряду Клесівської гірничої дільниці Державного підприємства «Бурштин України» з 20 червня 2017 року.
Стягнуто з ДП «Бурштин України» на користь ОСОБА_5 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з             21 червня 2017 року по 6 лютого 2018 року в сумі 24 753, 12 грн та моральну шкоду в розмірі 100 грн.
Вирішено питання судових витрат.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що накази про притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідають вимогам статті 149 КЗпП України, комісія, створена для проведення службового розслідування за фактом відмови працівників Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» від проведення запланованих робіт та виконання трудових обов'язків, не перевірила обставини, за яких позивачі відмовилися виконувати заплановані роботи.
 
Відповідачем не доведено, що позивачі систематично порушують трудову дисципліну, до них повторно застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за її порушення, а відтак відсутні підстави для звільнення позивачів за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У серпні 2018 року ДП «Бурштин України» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відмова позивачів від проведення запланованого комплексу робіт є порушенням пункту 3.1.1. та пункту           3.1.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників та невиконанням відповідних обов'язків, визначених посадовими інструкціями. 
 
Позивачі не повідомляли роботодавця про створення 19, 20 та 27 червня      2017 року такої виробничої ситуації, яка є небезпечною для їх життя чи здоров'я, або для виробничого середовища чи довкілля та унеможливлює виконання ними запланованих робіт.
 
Зазначає, що суд апеляційної інстанції, стягуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до статті 235 КЗпП України, вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачі, звертаючись до суду з позовом, просили стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що ОСОБА_3 працював у ДП «Бурштин України» на посаді машиніста крана 5 розряду відповідно до наказу № 20-к від 25 квітня 2013 року.
ОСОБА_6 відповідно до наказу № 11-к від 18 лютого 2015 року займав посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування   5 розряду у ДП «Бурштин України».
ОСОБА_4 відповідно до наказу № 13-к від 17 березня 2017 року працював на посаді машиніста бульдозера 5 розряду у ДП «Бурштин України» тимчасово на період відсутності основного працівника,                     а ОСОБА_5 - машиніста екскаватора АТЕК-761 5 розряду відповідно до наказу № 31-к від 21 травня 2013 року.
Відповідно до службової записки в. о. начальника Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» ОСОБА_8, 19 червня 2017 року на вказаній дільниці були заплановані наступні роботи: підключення екскаватора ЕШ-5/45 до лінії 10кВт/6кВт, заміна тягового канату, технічний огляд бульдозера Т-170, технічний огляд екскаватора АТЕК 761 та монтаж трубопроводів водовідливу. Працівники Клесівської гірничої дільниці були присутні на роботі, однак відмовилися від отримання наряду у зв'язку з відсутністю у них спецодягу та спецвзуття.
У зв'язку із надходженням вказаної службової записки про відмову працівників Клесівської гірничої дільниці виконувати роботи 19 червня   2017 року, наказом в. о. генерального директора ДП «Бурштин України» ОСОБА_9 створено комісію для службового розслідування з метою встановлення наявності у діях службових осіб та працівників підприємства складів дисциплінарних проступків.
Згідно акта комісії від 19 червня 2017 року, після прибуття на Клесівську гірничу дільницю встановлено, що група працівників, зокрема            ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від виконання обов'язків, визначених відповідними посадовими інструкціями, без пояснення мотивів і причин такої відмови, чим паралізували роботу інших працівників Клесівської гірничої дільниці. 
За результатами проведеного службового розслідування 19 червня          2017 року комісією складений висновок, відповідно до якого відмова від виконання 19 червня 2017 року групою працівників, до якої входять позивачі, своїх трудових обов'язків призвела до невиконання запланованого на 19 червня 2017 року комплексу робіт, що повністю паралізувало роботу гірничої дільниці та завдало збитків підприємству. 
На підставі проведеного службового розслідування комісією рекомендовано за невиконання вимог посадових інструкцій та порушення пункту 3. 1. 1. та  пункту 3. 1. 2. правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ДП «Бурштин України» ОСОБА_4,  ОСОБА_3,     ОСОБА_5 притягнути до дисциплінарної відповідальності; вказати          ОСОБА_6 на необхідність неухильного дотримання вимог посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку працівників підприємства «Бурштин України».
Наказом № 348 від 19 червня 2017 року за невиконання вимог розділу II посадової інструкції машиніста бульдозера 5 розряду та порушення пункту 3. 1. 1. та  пункту 3. 1. 2. правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ДП «Бурштин України» машиністу бульдозера 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ОСОБА_4 оголошено догану.
Наказом № 349 від 19 червня 2017 року за невиконання вимог розділу II посадової інструкції машиніста крану 5 розряду та порушення пункту 3. 1. 1. та  пункту 3. 1. 2. правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ДП «Бурштин України» машиністу крану 5 розряду Клесівської гірничої дільниці ОСОБА_3 оголошено догану.
Наказом № 350 від 19 червня 2017 року за невиконання вимог розділу II посадової інструкції машиніста екскаватора АТЕК - 761 5 розряду та порушення пункту 3. 1. 1. та  пункту 3. 1. 2. правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ДП «Бурштин України» машиністу екскаватора   АТЕК-761  5 розряду Клесівської гірничої дільниці ОСОБА_5 оголошено догану.
З висновку, складеного комісією за результатами проведення службового розслідування, вбачається, що питання забезпечення позивачів спецодягом та спецвзуттям взагалі не було предметом дослідження комісії під час проведення службового розслідування. Разом з тим, саме відсутність             у позивачів спецодягу та спецвзуття стало підставою для їх відмови виконувати роботи 19 січня 2017 року, що підтверджується службовою запискою в. о. начальника Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» Матюка А. А.
20 червня 2017 року відповідно до службової записки в. о. начальника дільниці Матюка А. А., на Клесівській гірницій дільниці заплановано виконання наступних робіт: складання шпал та підготовка електрообладнання до монтажу лінії 10кВт. Вказані роботи не виконані у зв'язку з відмовою працівників від отримання наряду у зв'язку з незабезпеченням їх спецодягом та спецвзуттям та їх незгодою з умовами оплати праці.
У зв'язку з вказаними обставинами створена для проведення службового розслідування комісія повторно прибула до смт. Клесів на гірничу дільницю ДП «Бурштин України».
Згідно з висновком за результатами службового розслідування, працівники Клесівської гірничої дільниці, зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 другий день поспіль, не зважаючи на всі доводи та роз'яснення членів комісії, не проводять жодних робіт, не виконують вказівок в. о. начальника Клесівської гірничої дільниці      Матюка А. А. та обов'язків, визначених відповідними посадовими інструкціями.  Бездіяльність працівників другий день поспіль паралізує роботу гірничої дільниці та завдає збитки підприємству. 
Враховуючи викладене, комісією рекомендовано вирішити питання про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за пунктом 3 статті 40 КЗпП України ОСОБА_4,           ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також про притягнення до дисциплінарної відповідальності за невиконання вимог посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_6
Комісією повторно не досліджено та не встановлено у висновку, чи забезпечені позивачі спецодягом та спецвзуттям для виконання запланованих на 20 червня 2017 року на Клесівській гірничій дільниці робіт. 
Уповноваженим представником трудового колективу ДП «Бурштин України» ОСОБА_10 відповідно до пункту 3. 4. Колективного договору надано згоду на вирішення адміністрацією підприємства питання про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за пунктом 3 статті 40 КЗпП України ОСОБА_4, ОСОБА_3 та     ОСОБА_5
Наказом № 40-к від 20 червня 2017 року ОСОБА_4 звільнено з роботи року за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Наказом № 41-к від 20 червня 2017 року ОСОБА_3 звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Наказом № 42-к від 20 червня 2017 року ОСОБА_5 звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Наказом № 363 від 26 червня 2017 року на підставі висновку за результатами службового розслідування за фактом відмови працівників Клесівської гірничої дільниці 19, 20 та 26 червня 2017 року від проведення запланованих робіт, за невиконання вимог розділу II посадової інструкції електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування                 5 розряду та порушення пункту 3. 1. 1. та  пункту 3. 1. 2. правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ДП «Бурштин України» електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування                5 розряду Клесівської гірничої дільниці ОСОБА_6 оголошено догану.
Відповідно до акту комісії від 27 червня 2017 року, ОСОБА_6 продовжує відмовлятися від виконання запланованих робіт та своїх обов'язків, а також відмовляється надати письмові пояснення з приводу вказаних обставин.
З урахуванням раніше застосованого заходу дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення ОСОБА_6 догани, висновком комісії від 27 червня 2017 року рекомендованого вирішити питання про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку за пунктом 3 статті 40 КЗпП України ОСОБА_6
Уповноваженим представником трудового колективу ДП «Бурштин України» ОСОБА_10 відповідно до пункту 3. 4. Колективного договору надано згоду на вирішення адміністрацією підприємства питання про за пунктом     3 статті 40 КЗпП України ОСОБА_6
Наказом № 50-к від 03 липня 2017 року ОСОБА_6 звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Відповідно до статті 163 КЗпП України та статті 8 Закону України «Про охорону праці» на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також роботах, пов'язаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, працівникам видаються безплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний організувати комплектування та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативних актів про охорону праці.
Обов'язок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту лежить на всіх роботодавцях незалежно від форм власності.
Посади, які займали позивачі, входять до переліку професій і посад працівників, які мають право на безкоштовне забезпечення спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту, який затверджено в. о. генерального директора ДП «Бурштин України»        ТягліємД. Є. та є додатком до колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Бурштин України» та уповноваженим представником трудового колективу.
Так, згідно вказаного переліку ОСОБА_4 як машиніст бульдозера повинен забезпечуватися таким спецодягом та спецвзуттям: костюм бавовняний  (термін носіння 12 місяців), рукавиці комбіновані (термін носіння 3 місяці), чоботи гумові (термін носіння 12 місяців); ОСОБА_5 як машиніст екскаватора та ОСОБА_3 як машиніст крана забезпечуються: костюмом бавовняним (термін носіння 12 місяців), рукавицями комбінованими (термін носіння 3 місяці), чоботами кирзовими або гумовими (термін носіння 12 місяців); ОСОБА_6, займаючи посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування забезпечується: костюмом бавовняним (термін носіння 12 місяців), рукавицями брезентовими (термін носіння 3 місяці), чоботами гумовими (термін носіння 12 місяців).
Відповідно до пункту 1. 7. Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, затвердженого Наказом Держгірпромнагляду № 53 від 24 березня 2008 року (далі - Положення), засоби індивідуального захисту, що передбачені у нормативно-правових актах з охорони праці, повинні бути видані працівникам залежно від характеру й умов праці на строк носіння, який в будь-якому випадку не повинен перевищувати строку придатності, визначеного документами виробника (інструкціями з експлуатації, паспортами тощо). 
 
Згідно з пунктом 5. 4. Положення, строки використання засобів індивідуального захисту за календарними днями обчислюються з дня їх фактичної видачі за Нормами безоплатної видачі засобів індивідуального захисту та не повинні перевищувати їх строків придатності.
 
Видача працівникам і повернення ними засобів індивідуального захисту має обліковуватися в особистій картці обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту відповідно до пункту 4. 10. Положення.
 
В матеріалах справи наявні особисті картки обліку спецодягу, спецвзуття та засобів індивідуального захисту ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у ДП «Бурштин України», з яких вбачається, що востаннє вказаним працівникам бавовняний костюм та гумові чоботи видавалися     28 травня 2015 року та були списані у листопаді 2016 року. Відомостей про подальшу видачу ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідного спецодягу на заміну списаному вказані картки обліку не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_4 спецодягу та спецвзуття.
 
Згідно з частиною п'ятою статті 153 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я або людей, які його оточують,              і навколишнього середовища.
Висновки результатів службового розслідування від 19 червня, 20 червня та 27 червня 2017 року, в яких зазначено, що позивачі відмовилися виконувати роботи без пояснення будь-яких причин, спростовуються службовими записками в. о. начальника Клесівської гірничої дільниці ДП «Бурштин України» ОСОБА_8, зі змісту яких вбачається, що позивачі відмовилися від виконання запланованих робіт у зв'язку з незабезпеченням їх спецодягом. 
Вказані обставини взагалі не перевірялися комісією при проведенні службового розслідування.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана чи звільнення.
Порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов'язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
А відтак, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, що підтверджують невиконання відповідачем вимог КЗпП України щодо забезпечення працівників спецодягом та спецвзуттям, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність порушення позивачами трудової дисципліни та відсутність підстав для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.
Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і мало систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного  чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Враховуючи недоведеність відповідачем систематичного порушення позивачами трудової дисципліни, вірними є висновки судів про відсутність підстав для звільнення позивачів за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.
Доводи касаційної скарги про вихід судом апеляційної інстанції за межі позовних вимог при вирішенні питання про стягнення на користь позивачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а не середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, колегія суддів відхиляє з урахуванням положень статті 235 КЗпП України.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могла призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення  - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ДП «Бурштин України»залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд         у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу державного підприємства «Бурштин України» залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.
 
Поновити виконання постанови апеляційного суду Рівненської області від 10 липня 2018 року в частині стягнення з державного підприємства «Бурштин України» на корить держави судового збору у розмірі 36 820 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | М. Є. Червинська
Судді | Н. О. Антоненко
| В. І. Журавель
| В. М. Коротун
| В.І. Крат