Постанова   
іменем України 
07 лютого 2019 року
м. Київ
справа № 746/470/17
провадження № 51-7969км18 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
 
секретаря судового засідання                                       ОСОБА_4 ,
за участю: 
прокурора                                                                          ОСОБА_5 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 17 липня 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017270250000144,  за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та виправдано за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Вирішено питання про долю речових доказів і документів відповідно до вимог                       ст. 100 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він,  не будучи суб`єктом господарської діяльності та не маючи дозволу на здійснення господарської діяльності щодо операцій з металобрухтом, використовуючи автомобіль малотоннажний фургон марки «MERCEDES-BENZ», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав його сину ОСОБА_6 , але фактично перебував у його користуванні, 19 липня 2017 року в жителів села Гурбинці  Срібнянського району Чернігівської області придбав чорні та кольорові метали, а                саме - у ОСОБА_7 на суму 208 грн; у  ОСОБА_8 на суму 140 грн.; у ОСОБА_9 на суму 820 грн.; у ОСОБА_10 на суму 150 грн.
Під час обшуку 20 липня 2017 року працівниками поліції було встановлено, що в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», знаходиться 803,5 кг металобрухту чорних металів, алюмінію - 32,8 кг та міді - 9,5 кг. 
За апеляцією прокурора вказаний вирок місцевого суду скасовано Апеляційним судом Чернігівської  області та постановлено свій вирок від  17 липня 2018 року.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого                             ч. 1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вважає, що вирок апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Стверджує, що, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України,  його постановлено незаконним складом суду. Окрім того зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні злочину, за який його засуджено, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на суперечливих доказах і показаннях свідків. Вважає, що обшук автомобіля проведено з істотним порушення вимог КПК України. Апеляційний суд безпідставно задовольнив клопотання прокурора щодо повторного допиту свідків у справі та незаконно скасував виправдувальний вирок щодо нього. 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що скарга є необґрунтованою та не підлягає до задоволення. 
Мотиви суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. При перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених місцевим та апеляційним судами.
При перевірці матеріалів кримінального провадження не встановлено обставин, які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено.
Зокрема, ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував факт купівлі металобрухту, проте стверджував, що робив це для власних потреб.   
Апеляційний суд у вироку надав належну оцінку показанням ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , а також рапортам інспекторів Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області  ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо виявлення в автомобілі «MERCEDES-BENZ», яким керував ОСОБА_6 , близько 800 кг чорного металу.
Відповідно до даних, що містяться у протоколі обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», були виявлені та вилучені  брухт чорних металів 803,5 кг,  брухт алюмінію загальною вагою 32,8 кг та брухт міді вагою 9,5 кг,  а також корпус електронного циферблату від вагів. Із фототаблиць  до протоколу обшуку, вбачається, що найрізноманітніші металеві предмети, виявлені в автомобілі, мають сліди корозії, деформації, втратили свою експлуатаційну цінність.
Як правильно зазначив апеляційний суд, кількість  речей,  вилучених із автомобіля, яким керував ОСОБА_6 ,  указували на те, що він незаконно як фізична особа займався прийомом металобрухту, який скуповував у населення, сортував по видах металу, а саме: чорний, алюмінієвий, мідний брухт.
Предмет злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України  є брухт кольорових і чорних металів (металобрухт), непридатні для прямого використання вироби або частина виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу та містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів. 
Операції з металобрухтом - це заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів. Заготівля металобрухту відбувається шляхом збирання, купівлі, зберігання та реалізації металобрухту. Купівля  або реалізація металобрухту - це діяльність, пов`язана з передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.
Отже, кваліфікація судом апеляційної інстанції дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 213 КК України є правильною і сумнівів у колегії суддів не викликає.
Підстав для скасування вироку щодо  ОСОБА_6 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не встановлено.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи скарги, що обшук автомобіля проведено з істотним порушення вимог КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки при перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що обшук автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» був проведений на підставі ухвали слідчого судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2017 року, та з додержанням вимог ст. 236 КПК України.
Посилання про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 404 КПК України, є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд, діючи в межах своїх повноважень, із дотриманням вимог ч. 3 ст.404 КПК України, при перевірці апеляційної скарги прокурора дійшов висновку про доведеність у ході судового розгляду винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. 
Водночас, апеляційний суд, проаналізувавши встановлені у справі фактичні обставини,  дійшов мотивованого висновку, що суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_6 за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, суд апеляційної інстанції, отримавши пояснення засудженого та свідків і вивчивши матеріали кримінального провадження, здійснив апеляційний розгляд, який не суперечив загальним засадам кримінального провадження, у тому числі щодо принципу безпосередності дослідження показань.
Твердження про те, що вирок апеляційного суду, з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України,  постановлено незаконним складом суду, не є слушними.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу, вирок Апеляційного суду Чернігівської області від                     17 липня 2018 року щодо ОСОБА_6 був постановлений в складі колегії суддів: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Водночас, як видно з долученої до касаційної скарги ухвали цього ж апеляційного суду від  02 жовтня 2017 року, суддя ОСОБА_15 відмовив ОСОБА_16 ( який є сином засудженого та власником автомобіля «MERCEDES-BENZ»), у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2017 року у зв`язку з тим, що дане судове рішення не підлягало оскарженню в апеляційному порядку.
Приймаючи до уваги, що суддею   ОСОБА_15 при постановленні рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження не висловлювалося власної думки та будь-якої правової позиції з приводу обставин, що стосуються інкримінованого обвинувачення   ОСОБА_6 та його винуватості, оскільки ці обставини взагалі не досліджувалися,  то на думку колегії суддів, це не свідчить про можливу упередженість судді ОСОБА_15 у даному кримінальному проваджені.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено, а тому касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд 
у х в а л и в:
Вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 17 липня 2018 року щодо                       ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 – без задоволення. 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:     
   
ОСОБА_17                                              ОСОБА_2                                        ОСОБА_3